A MAGYAR HON\KUELEM TÖRTÉNETI VÁZLATA. 309 



külüiibcíi pedig a' ncincs és iieinctioii termesztő köKti nránytalanságot 

 az iii'héri terlick' tetemes köiiiiyitésc által esyciisiilyha állítani, az or- 

 szágnak czélszcrűhb védelmére jicdig a' nemességet évenkénti liadi gya- 

 kurlatok által igyckvendik fölkelési kötelességének teljesítésére képe- 

 sebbé tenni. 



Senki józanul nem fogja tagadhatni, Itogy a' hadviselés' jelen ál- 

 lapotában a' nemességnek az adóbaiii részvétlensége egyike a' legkiál- 

 tóbb igazságtalanságoknak 's az eredeti alkotmányos elvek' jdzan alkal- 

 mazásátóli eltérésnek, ntiszerint a' teher és kötelesség a' jog- és kivált- 

 sággal hajdan viszonyos arányban állott. Mind a' mellett is Jtizsef ter- 

 vének második alternatívája, véleményünk szerint, mind az alkotmány' 

 sarkelveinek, mind különösen a' hon' védelmének hasonlíthatlaniil czél- 

 szcníbben megfelelendett. Lehetetlen, hogy az európai politicai viszo- 

 nyok' fejleményeinek figyelmes vizsgálatánál meg ne győződjünk, mi- 

 képen az országvédelemnek állandó nagy zsoldos hadakkalí eszközlése 

 csak ezen átmeneti korszak' sajátja, 's miképen jőni fog, jőní kell az 

 időnek, mellyben az országok több életnyomosságu okoknál fogva végre 

 is kénytelenek lesznek az úgynevezett polgári honvédelem, polgári had- 

 rendszer' természetes, az észjog- és józan politicától egyaránt ajánlott 

 és sürgetett állapotára visszatérni. 



Jtizsefiiek azonban fő czélja a' nemesség' adóztatása 's a' monar- 

 chia' jövedelemforrásainak tágítása volt. E' végből , hogy a' tervétől 

 idegenkedő nemességet szándékára hajlandóbbá tegye, 1789-ben e' czím 

 alatt: „Ignotí nulla cupído, nec metus" egy röpiratot bocsátott ki 's 

 küldött egy nemet körlevél' kíséretében a' kerületekhez, mellyben a' 

 nemesi fölkelésről szóló törvényeket időszaki rendben előadván, ezek- 

 ből magokból ígyekvék meggyőzni a' nemességet, miképen fölkelése 

 a' honvédelemre már elégtelen 's czélszeriítlen. 



Nem vádolhatni ugyan igazságosan a' nemességet azért, hogy ezen, 

 bár magában üdvös, de törvénytelen, alkotmány elleni, önkényesuton 

 eszközleni szándéklott reformnak ellene szegült ; 's hogy a' megyék' nagyobb 

 része szabad nemzethez illő nyíltsággal és bátorsággal felelt ez írat' czáfola- 

 tában fejedelmének. Azt sem tulajdonithatjuk neki bűnül, hogy II. József 

 halála után visszahatásának fő erejét kivált abban pontosította össze, hogy 

 a* tíz éves, önkény- vezette kormány alatt szokássá vált alkotmány 



M. T. T. ÉVK. VI. 2. 47 



