446 a' magyar tud táksaság' értekezései. 



A' második oklevelet 1268. évrdl, Istvánnak már mint országló 

 királynak 1272. évi megerősítő leveléből , és evvel egvtttt Katona Ist- 

 ván 'J adta ki; foglalata szerint : /síiyím ifjabbik magyar király, megte- 

 kintvén a' JakaV fiának, Marczeln?ík szolgálatait, és érdemeit, mellye- 

 ket különösen GörögországhAn , és Fehetehalomhan , és Ihrasághan is , 

 midőn Henrih nádorral és apja' minden seregével volt ütközetében, a' 

 Miklós erdélyi vajda és szolnoki ispán' zászlója alatt vitézkedve tett, és 

 szerzett vala ; mikoron is bizonyos hadi emberrel, az ő és mások' szeme' 

 láttára öszvecsapott, megvívott, férfiasan harczolt, és balálos sebet ka- 

 pott : őt, és általa testvéreit, Ivánt és Becsét, nem különben a' Chiirniig 

 nemzedékbeli nevöknél fogva megnevezett többi rokonait, a' Vasvár 

 vára' jobbágiságából kiveszi, és a' királyi szolgáló nemesek' sorába 

 helyezi. 



A' harmadik oklevél nemes Szathmár vármegyében Porcsalma 

 helységben lakozó, most már a' hibás olvasásnál, alkalmazásnál, és 

 üszvekapcsoltatásnál fogva Ványi nevet viselő nemes ág' birtokában lé- 

 tezik , 's jelen értekezésnél képmásban is közöltetik ; és melly Istvánnak 

 Görögországha. küldetett hadi seregérői, és Sándor, szörényi bánnak 

 görögországi vitéz tetteiről világos szavakkal emlékezik. 



A' negyedik oklevelet Fejér György közié ^) ; mellyben István 

 mint már valóságos király, 1270. évben beszéli, hogy Re i/nohl , fiának, 

 László királyi vezérnek főasztalnoka , István' lovászainak és Zabolcsnak 

 ispánja, midőn apja' életében őmaga a' király, Erdély' fejedelme volt, 

 azon hadi seregében, mellyel más szabad zászlósaival együtt Görögor- 

 szágba küldött vala: becsületes és fegyveres családdal hírhedett el Gö- 

 rögország' megrohanásánál , és pusztításánál : mint serény vitéz ; szeren- 

 csés sikerrel térvén onnan vissza. Azután Bolgárországból, mint győztes, 

 öt ízben hozott dicső győzedelmet; kétszer az István' személyes vezérlete 



') História Critica Regiim Hungáriáé Stirpis Arpadianae. Toni. YI. Budae MDCC- 

 LXXXIl. 8r. 492—494. és «()1— 602. lapon. 



'J Codex Diploniaticus Hungáriáé Ecclesiasticus ac Civilis. Toni. V. vol. I. 1829. 8r. 

 az .Í4. 55. lapon. Ex originali exscripsit G. Pray I. e. p. 186. Praynak ni.ís mun- 

 kájára mint 34. lapon a' „Hierarchia" cziműre, azon kötetben hivalko7,a'.s nem 

 történik ; ebben pedig , a' kijelelt helyen , az oklevél nem találtatik. 



