10 a' magyar tud. társaság' történetei. 



raren pnlnischen Biichern. Diesden, 1747." Vietoinak minden krakói kiada'sai Len- 

 gyelországban is a' legrilkábbak közé szánii'tatnak. 



Végre e' rilka könyvnek hajdani magyar nyelvünk' ismertetése iránti becsét 

 itt nem fejtegetvén , 's azt erősebb és tudósabb szemekre bi'zván , e' soraimat Plini- 

 usnak következendő szavaival rekesztem be: „Res est per(|aani ardna veliislis novi- 

 tatem dare , novis auetorilatem, obsnietis nitoreiii , obscuris lucem, fastiditis gratiam, 

 dubiis fidem." 



Gerenden, martiusban , 1839. 



G. Keme'iiij József, lev. tag. 



E' tiiddsitás' vétele uláii Peczely József rtaggal több lap hű máso- 

 latban küzultelett, hogy azoknak szövegét, heljesirását, betűi formáját 

 és írójegyeit a' debreczeni példánjéval összevesse. Péczely' tudósítása, 

 melly mellé hasonmás is volt adva, ekképen következik: 



„A' kérdéses Ozorai valósa'ggal megvan könyvtárunkban. Czi'mje ennek is hi- 

 bázik; ezt pótlandó, néhai [irof. Sinai Miklós, a' könyv' fedele' belső oldalára saját 

 kezével ezt irta: „De Christo et ejiis Ecclesia , iteni de Antichristo et ejus Ecclesia. 

 Auctore Emerico Ozorai , pastore Ecclesiae Békésiensis. Impressum Craccoviae Anno 

 1546, typis Hieronymi Vietnris." Van a' könyv kis 8d. rétben, kemény és erős, nem 

 nagyon vastag papirosra nyomtatva, kerek deák betűkkel. A' titulus mindenütt un- 

 cialis ; a' deák textus nagyobb, a' magyar apróbb ?iyomlattisi — , a' szélin imitt amott 

 lévő jegyzések még sokkal apróbb ciirsiv betűkkel vannak nyomtatva. Kezdete 

 így van: De Christo et ejus Ecclesia. Item de Antichristo ejusque Ecclesia. Minden- 

 nek elótto zewkseg megtunnonk , minek illyk lenny ha téuelgeni nem akarónk, myn- 

 den lelky dologva slb. 



Végén csonka ; van ugyan Írással is pótolva , de csak másfél levél ; áll mind 

 öszve 163 levélből, mellyek sem lap, sem levél számra nincsenek megjegyezve; az 

 utolsó lapnak ezek végszavai: Quem conficiet Dominiis spiritu oris sui, et abolebit 

 olaritate adventus sui 1. Cor. 11. 



.\' küldött másolatot a' miénk' ugyan azon helyeivel (az utolsón kivűl , melly 

 nálunk nincs meg) összevetvén , először is szembetűnő volt az ívek' betűi' nem egye- 

 zése, minta' másolaton megjegyeztem; azután az orthographiai különbség, helylyel 

 helylyel a' textusban is. Az itt menő másolat tökéletes hasonmás a' formátum' 

 nagyságára, ki 's bekezdésre, a' sorok' hosszaságára, közeire, betűk' nagysága- 's 

 formájára nézve. A' második Mv alatti helyet a' miénkből közleni feleslegesnek tar- 

 tottam ; az elsőből is megtetszik, hogy a' miénk egészen más és régibb. 



A' nálunk lévő példány' hátulsó fedelén ösméretlen kéztől feljegyezve olvasha- 

 tó: hogy ugyan ezen könyve megvagyon T. Sinai úrnak is, nem különben az Enyedi 

 ref. CoUegiunmak (ez utóbbi, második kiadás), de eleje egyiknek sincs; úgy hogy 

 ezekből is a' könyv' szerzőjét kitudni nem lehetett; hanem akadt említett T. Sinai 



