96 a' magyar tüd. társaság' történetei. 



zet iránti szeretettől lelkesítetvék, és mind ollyanok, kik kötelességeik- 

 nek megfelelni tudnak is, akarnak is: nincs a' közönségnek- tübb bizto- 

 sításra szüksége. Sdt ha meggondoljuk , hogy ezen feltételek mellett az 

 illy intézet minden külső, minden idegen befolyástői menten, egyedül 

 belső ereje által vezetve szabadabban mozoghat; hogy munkálkodásában 

 az avatatlanok' helytelen javallatai által meg nem zavartatva, a' rósz in- 

 dulat' gáncsai, őcsárlásai által az igazság' ösvényéről el nem vezettetve, 

 az attóii félelem által minden segéd eszközeinek kifejtésében nem tartóz- 

 tatva, biztosan és öszvesített akarattal haladhat előre; hogy a' gyakran 

 igen méltatlan vádak által felingerelt indulatai akaratossá nem tévén, az 

 egyszer felvett, de később az érettebb megfontolás után veszélyesnek 

 elismert elvek mellett, a' helytelen szemérem, ezen fő akadálya oUy 

 sok jő és szép' kifejlődésének, a' hiba' elismerésében, megjavításában 

 nem gátolván , minden akadály nélkül siethet a' tűzött czél felé ; ha , 

 mondom, mind ezt fontolóra veszszük, illy környülállások közt minden 

 további felügyelést, akár felülről jőjön, akár a' közönség által gyakorol- 

 tassék az , ha nem is egyenesen károsnak , legalább bizonyosan felesle- 

 gesnek kénytelenek vagyunk kinyilatkoztatni. 



í)e az általunk alapúi vett feltételek, mind addig míg emberek 

 maradunk, nem reménylhetők és nem lehetségesek. Az intézeteknek el- 

 rendelése és rendszabályai mindig magokon fogják hordani készítőik' 

 gj'arlóságának bélyegét; azon személyek, kikre bízzák azoknak kormá- 

 nyát, kik azoknak javát előmozdítani, fényét eszközölni kötelesek min- 

 den tiszta szándék, minden elhatározott akarat mellett csak gyengesé- 

 gekkel küzdő emberek maradnak; sőt u' mi több, akármi nagy gondot 

 fordítsunk is kijelelésökre, igen könnyen és ha a' szerencse különösen 

 nem kedvez, épen nem ritkán gyenge 's kötelességeikről megfelejtkező, 

 a' hitökre bízott intézettel nem gondoló sáfárok is lehetnek. Mind a' két 

 esetben ellenőrségre van szükségünk , hogy amazok az igaz ösvényre fi- 

 gyelmeztessenek, felvállalt kötelességeik' szorgalmatos és pontos telje- 

 sítésére ösztünöztessenek ; ezek az önzésben , az intézet' javának alacsony 

 feláldozásában , annak vég megrontásában gátoltassanak. Ezen ellenőrsé- 

 get pedig legbiztosabban és szinte egyedül a' nyilvánosságban találjuk 

 fel , melly által az egész résztvevő közönség szólítatik fel ennek gya- 



