EMLÉKBESZÉD PERGER JÁNOS R. TAG FELETT. 101 



Ugyan is, ha szabad őskori nagy példát mostani kisebbre sze- 

 rényen relbozní, míglen a' viszketeg elmék mindenféle óhajtások' üzüné- 

 ben merengtek, 's néha bele is vesztek, addig a múlt ido"k egy szegény 

 üreget látának magas kősziklán csendesen ülni, a' közjóra 's nemzete' 

 tudományos kifejlődésére törekedni, hazája' felvilágosítására 's a' szent 

 vallásra mennyei fáklyát gyújtani; hosszú szakállal, kellemetlen kép- 

 pel — mert Socratest így szokták festeni — a' bölcseség' kincseit észre- 

 vétlen , magányba vonulva kutatni , magának egyedül nyugodt elmét ki- 

 venni , a' többit az isteni gondviselésre bízni: akkor, midőn Alcibia- 

 dest, a' vétkekkel 's erényekkel egyaránt teljeset, Athenae' zajos ut- 

 czáin egyedül csak magát magaszlalák, 's az ifjúnak tüzes elméjét a' hi- 

 zelgések által hiúsági lángokra lobbanták: 's ime még is a' részrehajlatlan 

 századok' folytával a' kettő közül az elsőbb, a' dicső, a' minden csil- 

 lámvágytül mentes , nyert a' nyomdokvilág' iteszéke előtt az utóbbinál 

 nagyobb mélytánylást és valódiabb tiszteletet. 



Vagyon tudniillik a' zaj nélküli erényes embernek egy bizonyos 

 boldogító magávalmcgelégedése, melly őt a' halhatatlan lényhez, az 

 istenséghez felragadja, és igazi legfontosabb gyönyörűségben részesíti, 

 legnyomósabb tárgyakban foglalatoskodtatja, 's ön igyekezete által bel- 

 sejében gerjedt ürömökbe meríti. 



Hasonló csendesen munkálkodott Perger János is a' maga kis kö- 

 rében , a' hónszcretéstől , embertársainak használni törekvéstől vezé- 

 reltetve, midőn sok munkanélküliek csak képzelt, vagy messzünnen 

 csigázott érdemekkel dicsekednének. 



Hálaadás' jeléül emléket érdemel minden, a' ki azon álláspontot, 

 mellyet az élet' pályáján magának kitűzött, 's mellyre a' fő intéző által 

 rendelve vagyon, mint jó hazafi és- emberbarát pontosan betölti. Hogy 

 elhunyt társunk azok közé számláltatható, mutatják szíves jótékonysá- 

 gának 's emlékezetre méltó csüggedhetlen munkásságának maradványai, 

 tudja azt ezen, a' haza' tökéletesítésére nagylelkű gyámolítok által alapí- 

 tott tudományos egyesület, mellynek díszes és munkás tagja volt egész 

 haláláig. 



Valljon mi is fűzhetne virányosabb koszorút egy halandónak fejé- 

 re, mint az édes hon' virágoztatására, 's a' honfiak' lelki tehetségei' 



