ElIIiÉKBESZlín KÖI-CSEY PEREiVCZ BT. FELETT. 121 



sedés, ez ertfs ellentállhatlan meggyőződés vala az, mi neki erőt ada. 

 — mert ő nem kételkedett nemzetében ; ő nem hiheté , hogy e' nem- 

 zet, mellyet isten Ázsia' közepéből e' földre vezérlett 's mellyet fentar- 

 ta annyi csaták között, hivatásának már megfelelt; hogy ez áldott föl- 

 dön, mellyet annyi vérrel szerzettek apáink, egyéb nem lehetne dicső, 

 mint sírjaink ; hogy míg minden nemzet halad , mívelődik , erősbül , míg 

 mindünnen egy szebb jövő' hajnala emelkedik , csak nekünk nem volna 

 szabad reményleni, mintha az egyenetlenség 's viszálkodás örök átok- 

 ként volna kimondva e' hon felett! Kölcsey bízott a' jövőben, 's épen 

 mert bízott, mert szavát soha hiúság vagy nagyravágyás, hanem mindig 

 a' legtisztább honszeretet 's meggyőződés hangoztatá , azért vala olly 

 erős, olly ellen tállhatatlan e" szó. 



Nem szándékom Kölcsey' országos pályáját taglalnom. E' tudós 

 kör előtt , mellynek nem a* politica' érdekeit, hanem a' tudomány' igaz- 

 ságait keresni jutott feladásul, a' felek' zajának hallgatni kell. De mi- 

 után emberek találtattak — eléggé alávalók, kik e' nemes kebelt, mintán 

 körünkből elköltözött, rágalmazni nem pirultak; miután a' pártok' zaja 

 e' tisztelt sír felett hallgatni nem akart ; miután tények hozattak fel , 

 mellyek nem történtek , szavak ismételtettek , mellyek mondva nem va- 

 lának: legyen szabad felszólalni a' barátnak is 's elmondani sírja felett: 

 6 tisztán futa át nehéz pályáját, 's tisztán fog állani emlékeinkben, mint 

 kit nem önség, hanem honszeretet lelkesített; nem pártok' dühe, hanem 

 érdem emelt, 's ki azon hittől lelkesítve, hogy e' föld nem egyesek', ha- 

 nem az egész emberinem' éldeletére adatott, dolgokért fáradott, mellye- 

 ket a' jövő kor elérni fog. Haza 's király iránt hívséget énekelt a' gyer- 

 mek első dalában: haza 's király iránt hívség lelkesíté őt vég sóhajtá- 

 sáig. 'S habár sírját az irigység sziszegve állja is körül, bár szemtelen 

 hazudságot zúg a' rágalmazás : e' név dicső fog maradni közöttünk , mint 

 ama' sziklák tenger közepett, mellyeket a' reájok csapdosó mocskos hul- 

 lám csak tisztábbra mos. 



Ó elment, elment oda, hol a' szív megpihen nehéz földi útja után, 

 hová barátink' künyei nem hatnak, hol ellenségünk' csapásai nem bánta- 

 nak többé. Egy puszta sír a' Túr' partjain fogadá el nemes kebelét ; csak 



M. T. T. ÉVK, 1. IG 



