EMLÉKBESZÉD SCHUSTER jAíiOS RT. FELETT. 133 



sal és tudományossággal folytatott életű férfi' rajzát csak igen csonkán ad- 

 hatom ; mert az életirőnak, nem különben mint a' festőnek vagy szob- 

 rásznak a' valóságot találni kell ; ám de a' festd vagy szobrász előtt 

 készen áll a' való, holott az életirőé nincsen meg tübbé; a' festő és 

 szobrász tárgyát csak egy oldalról , a' külső könnyebb oldalról , tekinti , 

 holott az életirónak inkább a' belső emberrel van dolga; a' festő és szob- 

 rász tárgya' folytonos életéből csak egy pillanatot kap ki, holott az 

 életiró szemeit tárgyáról egész élete alatt el nem fordítva, kit lelki sze- 

 meivel a' világba belépni látott , azt egész sírja' széléig követi. Honnét 

 terhes állásomat elgondolván ^ a' tisztelt közönségtől elnézést és engedel- 

 met reménylek , ha művem a' várakozásnak meg nem felelhet. 



Schuster Nep. János született május' 4-kén 1777-ben, Pécsett, 

 Baranya vármegyében; megholt május' 19-kén 1838-ban, Pesten; és így 

 élt 61 évet és 15 napot. — Úgy vélem, hogy a' boldogultnak életét két 

 szakaszra osztva legmegfoghatóbban állithatom szem elébe, melly két 

 szakaszt a' pesti egyetem' orvosi karánál 1802. martius' 16-kán tör- 

 tént tudorrá emeltetése választván el egymástól , életéből az első sza- 

 kaszra 25, a' másikra pedig 36 esztendő esik; melly két életszakasz közt 

 átalában azon különbséget találom, hogy az első inkább egy vágású le- 

 vén ^ azt folytonasan előadni könnyebb leszen, holott a' második több 

 oldalú életszakasz' fölfogása azon viszonyok' tekintetéből, mellyekben a' 

 boldogult élt és munkált, könnyebb leend. 



Schuster, beszédünk' gyásztárgya, olly polgári szüléktől*) szárma- 

 zott, kik nem csak bölcsejénel őrködlek, anyagi létének nem csak alap- 



*) Atyja Neporauk János, anyja szül. Kellner Anna volt , ez 1825. évben, aug.' 1. 

 napján , 7i esztendős korában holt meg. — A' boldogult következő si'n'ratot ké- 

 szített neki : 



Sorge, Müh' und hartes Lében 

 War ihr immerwáhrend Weben ; 

 Doch bescheiden gieng Sie, Gott ergeben, 

 Und zuletzt aus liebeni Kreise 

 Allgeliebt, in ihrer Weise 

 Ruhig und gefasst in's höher' Lében. 

 Atyja pék (kenyérsütő) volt, anyjánál sokkal korábban halt meg, ez még egyszer 

 ment férjhez , 's ezt Hollmann-nak hi'ták. 



