i64 a' magyar tlt). társaság' történetiíi. 



emberek' emlékezetében, ügy mint a' hosszas és tartós nyári napok 's 

 őszi derek a' szőlőfürtöket, egyedül a' sokáig kedvezőleg folyó idó" fé- 

 nye érlelheti meg, és teheti melegítő nedvet 's édes lelkesülést adó 

 megszűrésre alkalmatossá. 



Ez minden időben, de kivált valamelly nép' szellemének vál- 

 tozó átmeneteli korában igaz. Ekkor érezzük magunkat a' jelennel eltelve 

 leghajlandóbbaknak a' múlt' javait, ennek akár hibái-, akár fogyatkozá- 

 sai-, akár balgatagságaival fölcserélni, vagy legalább összezavarni, és 

 igy a' legközelebbről eltűnt időt becsmérelve , hol semmibe , hol kevés- 

 be venni nevezetesebb embereit, a' jelent pedig, 's annak jeleseit kire- 

 kesztőleg bálványozni, feledvén: miszerint az, min túl vagyunk, szint- 

 úgy jelen volt valaha, szintúgy magzatja a' megelőző koroknak, szint- 

 úgj^ hol üke hol szülője a' mostaninak, melly ismét atyja 's anyja leend 

 a' jövendőnek, mellynek, ha nem vagyunk önzők, főleg azért törek- 

 szünk javára, hogy szives háláját annál bizonyosabban megérdemel- 

 hessük. 



A' magyar tudós társaság' nagy köz gyűléséhez szólókhoz illik 

 leginkább, a' már történtek' sorát egyáltalában, kivált pedig tagjainak 

 életét a' szerint felfogni 's felfogatni, miszerint annak folyása, és kö- 

 vetkezései egy egész gyanánt tűnjenek szemeink elébe, 's a' legnagyobb 

 világosságot is kisérni szokott árnyék semmit se tépjen le a' maradék 

 előtt azon fényből, melly alatt a' rajzolt élet' segedelmével az egész ha- 

 za, hol e', hol ama' tekintetben fclmelegülve, vagy virágzott, vagy pe- 

 dig gyümölcsözött is. 



Nekem különösen, talán még nehezebb mint másnak az Illéshá- 

 zyak' utolsójának életrajzát adni, nemcsak azért, mivel legviritóbb 

 korom óta szives hajlandóságával dicsekhetém, hanem azért is, mert 

 később mind az ő, mind feleségének unokagyermeke — gróf Sztáray Elc- 

 <móra, lőn magzatimnak anyja, 's ezek' kettejének, Virginia leányom- 

 nak t. i. és legifjabbik Emil fiamnak keresztatyja is vala azon dicső el- 

 hunyt, kinek ezen ünnepélyes helyen, e' díszes gyülekezet előtt, élet- 

 rajza' adására szívem olly buzgón ösztönöze. 



De nincs okom tartani a' részrehajlás' gyanújától azok előtt, kik 

 őt személyesen közelebbről ismerték. 



