176 a' magyar tud. társaság' TŐRTÉJNETEI. 



és clszorakozásaira. Többnyire gazdasággal, ollykor kertészettel is fog- 

 lalkozék uradalmában szeretett és szerető jobbágyai közütt, kiknek va- 

 lódi atyjok vala, valamint dk valódi fiai. Szabad volt mindenkinek 

 egyenesen hozzá kérelemlcvéllcl folyamodni , sót személyesen is elibe 

 járulni. Megesett, hogy urat nem bocsáta magához, de szűkölködőnek 

 vagy taksásnak, ajtaja mindig nyitva állott. Még legroszabb tisztje sem 

 nyúzhatá tehát az ő taksásait, ő pedig szüntelen segítette. Tisztjeit fed- 

 dé, bünteté vagy elbocsáíá, mikor vizsgálat után igazságosnak találta- 

 tott a' panasz ; mert nem véle a' tiszteletet és szeretetet növeszthetőnek 

 az igazságtalanság' pártolásával , de nem tartott azért már egyelőre min- 

 den panaszlót elnyomatottnak , ez okból legszívesebben szembesíté ösz- 

 sze az egymást gyakorta vádlókat. Azt szokta vala mondani : hogy illy 

 szembeállítás nagy időnyerés. 



Az akkori időhez képest tetemes javításokat teve gazdaságában. 

 A' mi fenmaradt idejéből, azt olvasás, lovaglás kocsikázás, vadászat, 

 muzsika, rajzolás foglalá el. Római, franczia és német nyelven sokat 

 olvasott, Schillert nagyon kedveié, de Csokonait és Kisfaludy Sándort 

 is láttam Tassoval együtt asztalán, sőt illyr, vagy oláh könyvet is vevék 

 egykor észre nála, mert tudott némileg mind oláhul, mind illyr nyelven 

 beszélni. Szép, bátor, ügyes kocsikázó és lovagló vala, a' nélkül, 

 hogy igen szerette volna magát kurta farkú, rázós angol lovakon dü- 

 czögtetni. Ezeket csupán kocsikázásra kedveié. Később édes atyja' ha- 

 lála után szarvai önméneséből igen erős, magas, világos pej lovakat ne- 

 velt, és azokból fejedelmeknek is kedveskedék. 



De lássuk még ezelőtt magyar nemesi tisztjében hona' védelmére 

 irányzott készségét I797ben, mikor Trencsén és Liptó vármegye' zászló- 

 aljait ezredes gyanánt vezérlé. Kapitánya velék én Szabolcs vármegye' 

 hét századja' egyikének ama' híres és igen jól be gyakorlott felkeléskor, 

 mell3'nél a' haza' nevezetesebb családjaiból talán egy név sem hibázott. 

 1594től fogva mindenkor Illésházy vezette két megyéje' bandériumát. 

 Trencsén vármegye a' fejedelem' helybenhagyásával már 1650 óta mindig 

 az Illésházy czímert a' magáéban és magáéval zászlóin üsszetestvérülve 

 látta. Szombathelynél táborozánk. Ott valék tanúja azon rendnek és fe- 

 nyítéknek, mellyet gróf Illésházy István tartott seregeinél. Töbnyire lo- 



