EMLÉKBESZÉD GR. ILI.ÉSHÁZY ISTVÁN IG. TAG FELETT. 185 



Legérdekesebb abban holttestének felbonczoltatása iránti kivánata ; 

 tartott t. i. eleveneni elteinettetéstdl. Az is figyelmet érdemel abban, 

 miszerint nemzetségének azonságát állítja az Eslcrházyéval. Minden fen- 

 niaradt ingó, ingatlan vagyonát feleségének hagyja, kitől felette érzé- 

 kenyen és a' legbánatosabb szívvel véve búcsút. Nem enged mindenes- 

 tül 1000 aranynál többet temetésére fordítatni. Lehet gondolni , mi- 

 kép' nem felejtkezék meg cselédeiről. Kiknek közülük nyugpénzt 

 nem rendelt, azokat vagy szolgálatban megtartatni, vagy ennek elvesz- 

 tése' esetére nyugpénzeztetni parancsolja. Illésházán a' Csalóköz' ügy ne- 

 vezett Vottha' földében Szent-Péter nevezetű kápolnába, mellyet atyja 

 öregbített, mint ősei' sírboltjának rejtekébe, az ő dicső poraik mellé 

 akarta letétetni hamvait. Dús könyvtárával, 's az abban találtató számos 

 és érdekes kéziratokkal a' magyar museiimnak még elébb kedveskedék. 

 £zek minden országgyűlések' naplóit is foglalják magokban IGOStól óta, 

 *s az ezen évit, valamint ISSOtól fogva egész haláláig önmaga külön 

 naplókönyvét is Illésházy Istvánnak, a' hires nádornak, saját kezével ma- 

 gyarul Írva. 



Irtóztató fájdalmas nyavalya a' gyomorrák. Enyhületűl a' Bécs 

 melletti bádeni fürdőbe utasítaték a' szenvedő. Károly berezeg' főor- 

 vosához, hova el is ment június' elején 183Sban, 's ott mondhatlan szen- 

 vedések után , mellyeket stoabeli béketűréssel viselt el , édes és tőle 

 olly igen szeretett hazáján kivül, a' római anyaszentegyház' végső szent- 

 ségeinek felvétele után hunyt el örökre , 's költözött ki e' világból élete' 

 76ik esztendejében azon év' július' 30kán 9 órakor estve a' dicső Illés- 

 házy nemzetség' legutolsója ! 



Azt monda róla mindjárt halála után gyóntatója: „még nem ke- 

 rült élőmbe olly bűnös, mint ő, ki teljességgel nem akart jobbnak látsza- 

 ni, mint a' millyen volt." 



Ügy tüntetem őt elő, miként majd az utókor gyarlóságaival és 

 erényeivel együtt látandja. Ezek amazokat véghetetlenül felülhaladták 

 benne. Őt mint hazafit, mint hív jobbágyot, mint korának igen nagy, 

 igen jeles urát , és mint embert is ügyekezém rajzolni. Csak testéről és 

 külsejéről nem szólottam még. 



M. T. T. ÉVK. V. 1. 24 



