EMLÉKBESZED GUZMICS IZIDOR TT. FELETT. 197 



tanak volna; ismét egy, mindnyájunktól szeretett, fáradhatatlan mun- 

 kásságú tagját, Guzmics Izidor bakonybéli apátot vesztette el academi- 

 ánk, 's benne a' szép literaturának egy lelkes mivelője, különösen a' 

 hellén classicitásnak hév előmozdítója, 's a magyar anyaszentegyháznak 

 felvilágosodott, józan elméií tanára tűnt el. Ót ugyan homályos születé- 

 se fényes hivatalokkal nem kecsegteté, helyzete is, melly utóbb a' pol- 

 gári társaságban juta neki, korlátoltabb és kényesebb vala, hogy sem, 

 mint nép' embere polgári cserágat tűzhetett volna érdemkoszorújába : egy 

 pálya mindazáltal nyíltan állt előtte, egy pálya, mellyen a szalmakuny- 

 hók' igénytelen növendéke is a' ragyogó paloták' nagy reményű fiaival le- 

 nézés nélkül versenyezhet; egy pálya, mondom, mellynek megfuthatá- 

 sára kiváltságok 's szabad levelek' bemutatása épen nem, csak józan ész, 

 és jóért lobogó sziv szükséges: tudniillik a nemzeti mivelődés', a' tudo- 

 mányok' pályája. Ez volt ama nemes czél, niellyet törekvéseinek első 

 ifjúságától kitú'ze, 's el figyelméből nem veszte mind lehunytáig. Ez éle- 

 tének azon fő oldala is, mellyet, mennyire az idő 's erőm' csekélysége 

 engedik , kiemelni feltételem. 



Guzmicsot, Nagy tekintetű Gyülekezet, nem áldotta meg a' sors 

 olly kedvező állapottal, melly a' kisdedet legott pólyájából a' fentebb 

 rendszerű nevelés' csarnokaiba vezették volna be; ő közsorsú szüléktől, 

 1786dik évben született Sopron vármegyében, a' vámos-családi malom- 

 ban, hol atyja molnár vala. Első oktatást nyolcz éves korában, anyja' 

 testvére, Buday József szentgyörgyvölgyi plébánostól nyere Zala me- 

 gye' lövői járásában. A' bájos vidék, gyermeki játékainak bölcsője, na- 

 gyobb hatással lőn a' fiu' fogékony lelkére, hogy sem a' természet' szép- 

 ségeire fel ne serkentek volna érzelmei. A' könyv, mellyból olvasni, 's 

 a' mit olvasott, énekelni kezde, Faludi Ferencz volt. Az olasz lágyságú, 

 könnyen folyó versekben nyiladozott értelme ; az egyszerű természet' ké- 

 pei , mellyeket a' kies vidék éltete, olly tisztán, olly gyengédeden fest- 

 ve Faluditól, miként akkor magyar több nem fcste, mélyen szállának 

 lelkébe, élénk nyomokat hagyván magok után, 's a' magány, melly majd 

 egyedül vala hű társa, korán meginditá benne a' képzerő munkálatát, s 

 képzelge, ábrándozék, czél és határ nélkül. Majd Kassandrát olvasá , mi 

 képzeletét hatalmasan kapa meg , 's a' hajdankor' harczfiává , 's bálvá- 



