198 a' magyar tud. társaság' történetei. 



nyozója Ián a' nélkül , hogy azt betanult keresztény hite ellen lenni gon- 

 dolta volna; de hiszen mellyik hő kebclű gyermek nem bálványozó ár- 

 talom nélkül? 



Az illy fogékony elmével, minden szép és fenséges után ábrán- 

 dozd szívvel felékesített iíjonczot ki ne kisérné már reménytelve a' nyil- 

 vános iskolák' tereméibe? Ki ne hinné ürümest, milly diszére serdülend 

 fel ő itt a' magyar literaturának ? Ám hiu remény , csalfa öröm ez ; mert 

 őszintén meg kell vallani: a' mi virágokkal diszeskedett eddig a' ma- 

 gyar tudományosság' és szép művészetek' tára, azok jobbára más kezek 

 alatt, más mezőben fejlettek ki. Oskoláink mindeddig mostoha kezekkel 

 tengetik a' magyar nyelvtudományt. Verseghynek, minden népszerűség- 

 ből régtől kivetkezett nyelvtanával hat álid évig bajlódik az ifjú, tanul 

 Írni, ragozni az országszerte megállapított közszokás' daczára; hetenként 

 egy őrát szentelnie a' nemzeti nyelvre elég, nem is köteleztetik többre, 

 's a' honi nyelv' ügyét szivén viselő jobb meggyőződésű tanítónak foná- 

 kul , de kötelességből tett munkája ellen nincs egj'éb vigasztalása, mint- 

 hogy az elébe szabott rendeleteknek hódolván a' törvény' éltető szelleme 

 helyett, annak öldöklő betűit megtartotta. Voltak, hála a' nemzetiség' őr- 

 szellemének, voltak mindenha és vannak férfiak, a' honi mivelődés' kü- 

 lönös kedvelői, kik a' serdülő ifjúságot, kiszabott kötelességükön tiíl , 

 saját ösztönökből ébresztgetik a' magyar literaturára; de hányadik ifjú- 

 nak juta szerencséje illy ápoló kezek alatt serdülni fel ? A' fogékony lel - 

 kű fiatal Guzmics ugyan e' kedvezésben nem részesült. Altalhaladván te- 

 hát a* soproni, kőszegi és szombathelyi gymnasiumokban oskoláit a' 

 nélkül, hogy ébredező szellemének uj táplálék nyújtatott volna, Pan- 

 non' hegyén szent Benedek' szerzetébe lépett, honnan, miután a' philoso- 

 phiai tanulmányokat elvégezte, 's Győrött két évig a' grammaticai osz- 

 tályban tanított, 's Pannon'hegyén a' szerzet' növendékeivel ugyan a' gram- 

 maticai tanulmányokat ismételte volna, Pestre, középponti nüvendék- 

 papházba küldetett az isteni tudományok' hallgatására. És ez volt rá néz- 

 ve azon kedvező helyezet, melly jövendő literatori életét mcgalapítá. De 

 halljuk erről saját szavait : „Hogy nekem a' gondviseléstől Pestre jutnom 

 engedtetett, ezért sok hálával tartozom istenemnek! nem csak elmém', 

 de leginkább cliaracterem' szilárdításaért ; s ezt küzvetetlenul isten után 



