ÉLETRAJZI TOLDALÉK. 215 



harminczadik évében, hitsorsosai' bizodalma az evang. iskolák' fő- , 's az 

 egybáz' al kormányára bívta meg, melly mincmüségében az 179lki zsi- 

 natban is munkás részt vett. 1700. aranysarkantyús, nem sokára kama- 

 rás. Felekezete' ügyeinek mindig buzgó, de felvilágosodott védlője, a' 

 tudósok' barátja és buzdítója volt. Omaga sokat fáradozott Ázsia' ethno- 

 grapbiájában , a' magyarok' eredete' nyomozásában, e' tárgyakhoz gaz- 

 dag könyvtárt gyűjtött, saját jegyzései pedig, mellyek kéziratban rej- 

 teznek, valóságos tudományos kincs. 1819ben, Balogh Péter' elhunyta 

 után a' magyarországi evang. egyház' fő inspectorává lett. Valamennyi 

 országgyűlésen meg szokott volt jelenni, az 1825/7kitől gyengélkedése 

 tiltotta el, mindazáltal még utóbb is részt vett a' köz tárgyakban, a' 

 rendszeres munkálatok' vizsgálatára rendelt orsz. küldöttség' tagjává ne- 

 veztetvén, melly tulajdonságban 1830ban az országgyűlés elrendezéséről 

 szóló érdekes értekezését irta. A' m. t. társaság' alapítói által ez intézet' 

 igazgatóságába meghivatván, abban mind haláláig élénk részt vett, 's az 

 academia' alaptőkéjét 1832ben két ezer pengő fttal nevelte. A' valóban 

 köz tiszteletű férfiú, 's honunk' kétség kivül egyik legtudósabb fia 1839. 

 febr. 5. rekesztő be életpályáját hittársai' 's a' szegénységnek, melly ben- 

 ne atyáskodó jótevőt veszte, áldásai közt. 



HORVÁT ENDRE, 



rendes tag. 



Született Pázmándon, Győr vmegyében, nov.' 25. 1778. Tanul- 

 mányait Győrött kezdte , hol Fabchich' vezetése alatt lépett a költői pá- 

 lyára , folytatta Komáromban , a' philosophiai cursust Pozsonyban ; és 

 1797. Heinrichauban, Felső-Sziléziában a' cisterciták' rendébe—, de ezt 

 észt. múlva elhagyván a' győri nevendékházba lépett. ISOlben felszen- 

 teltetett. Miután Széplakon, Szergényben (Sopron vm) és Győrött öt évig 

 káplánkodott volna, 1806ban téti, 1829. pázmándi plébános, 1835ben 

 alesperest lett. Némi alkalmi versek' közre bocsátása után (1805 — 9), 

 először Zircz' emlékezete, (Buda, 1814. 4r.) költeményével vonta magára 

 a' literatura' barátai' figyelmét, melly után Árpád nagy eposához fogott, 

 azt 1830ban be is végezte (Pest, 1831. 8), 's vele az academia' 1831ki 



