10 I. NYELVTUDOMÁNY - OSZTÁiYl ÉRTEKEZÉS. 



böző iiyelvejtéseit , és közelebbi, vagy távolabbi rokonságait; a' nyelv- 

 szokás tett először különbséget a' prósai, és kötött nyelv között is. 

 Végre a' nyelv szokás nem csak a' nyelv' egyes hangjainak, szavai- 

 nak, hanem egész mondásoknak, teljes beszédnek is alapja, mert az 

 Határozza el , és a' nyelvek' saját természetévé szenteli azon rendszert , 

 a' melljet víűamelly nyelv a' szóknak mondásokká , a' mondásoknak egész 

 beszéddé fűzésében követ ; szóval .- minden nyelvnek egész mivolta a' 

 szokáson , mint fenékkőszálon kezdődik , és mint tetőponton végződik. 

 Nem is szükséges ezen állításnak bizonyítására hosszabb vitatkozásba 

 ereszkednünk, mert ki csak valaha némi nyelv' eredete, fejlődése, rai- 

 velődése és szünetlen változásai fölött figyelve gondolkodott, az eld- 

 adattaknak valóságáról könnyen kételkedni nem fog. 



A' nyelv azonban, melly eleve csupán a' gondolatoknak hallható 

 hang általi közlésére szolgált , utóbb az Írásnak megbecsülhetetlen talál- 

 mánya által néma jelekben is élni , és így a' késő maradékhoz is köny- 

 vekben általháromlani kezdett. Valamint pedig a* nyelvnek, úgy az 

 Írásnak is föltalálása a' hajdankor' regéiben elburkolva rejtezik annjira, 

 hogy ez isteni szüleménynek nemzőjét nevéről sem ismerjük. A' józan 

 ész oda könnyen vezet, hogy az írásnak hasonta, mint a' nyelvnek , első 

 alapja a' szokás volt ; mert akárki akármi módon jött azon gondolatra , 

 hogy a' hangokat jelekben nyomozva fülfoghatóvá tegye , az általa hasz- 

 nált betűkhöz mind magának, mind követő társainak szokniok kellé szin- 

 te, valamint a' magyar nemzetnek, ha kettős jegyei helyett egyeseket 

 akar fölvenni, vagy a' francziának, ha írását kimondásához akarná mérni, 

 ehhez szokás által simulnia szükséges. 



A' honnan már illy következetek önkényt folynak : 



a) Minden nyelv kétféle lehet, u. m. szói, és irói nyelv. 



b) A' szói nyelvnek alapja a' kímondási, az íróinak az írásbeli 

 iiyelvszokás. És azért 



c) A' szói. nyelvszokás által a' nyelv' részeinek független, vagy 

 fiiggő állapotban illyen, vagy amollyan kiejtése; az irói nyelvszokás által 

 pedig ugyan azoknak így, vagy amúgy divatos leírása értetik. 



d) Valamint a' nemzeti szokások , úgy a' nyelv is a' mindennapi 

 tapasztalás' állandó bizonyítása szerint időre, térre, mineműségre nézve 

 változó levén : azért a' szói és irói nyelvszokás is megkülönböztetik , és 



