24 I. NYELVTUDOMÁNY - OSZTALYl ÉRTEKEZÉS. 



b) Ha egyik nyelv a' másikkal többféle szószármaztatási tekintel- 

 ben , a' másikkal is még a' szóhajlílásokban és egy harmadikkal a' szó- 

 szerkezésbeii megegyez .- illyeiiekről méltán gyaníthatni , hogy egy anyá- 

 nak közelebb, vagy távolabb ágai p. o. illyen hasonlatosság vagyon a' 

 finn, lap, és magyar nyelvek között. 



c) Abból , hogy két egyébként egészen különböző nyelv hangjai- 

 nak számában vagy rendében megegyez , nem következik a' két nyelv- 

 nek rokonsága; például mind azon hangok, a' mellyek a' franczia nyelv- 

 ben ollj' kellemesen hangzanak , nálunk is megvannak ; és valljon kinek 

 jutna eszébe a' franczia és magyar nj elv között atyafiságot állítani ? 



d) Egy két szóalkotó , vagy módosító ragnak két , vagy több 

 külön nyelvben megegyezése nem bizonyos jele a' rokonságnak; p. o. a' 

 magyar nyelvnek szóalkotói ke, ka a' török, persa és tót nyelvben 

 szinte kicsinyező értelmet öntenek a' névbe, mellyhez fíiggednek, és ki 

 merné azért állítani, hogy a' magyar rokon a' tót, török, persa nyelv- 

 vel? vagy abból, hogy ár, ér, a' latin, német és persa nyelvben szin- 

 te, mint nálunk, személyes főneveket alkot; vagy hogy a' szenvedőt 

 nálunk is , mint a' héberben e t bélyegzi , ki mondaná ezeket egymás 

 között rokonoknak? 



e) A' szószerkezési nyelvhasonlatosság , ha bár két külön nyelv' 

 első elemeinek rendezésében is hasonlatosan föltaláltatnék, legkevesbbé 

 szolgálhat elvűi a' nyelvrokonságnak megítélésében; mert a' mindennapi 

 tapasztalás tanítja , hogj^ a' szórakás átalán a' gondolkozási erőnek hatá- 

 sát követi és távol sem ritkaság az, hogy két különböző, de hasonló 

 éghajlat és törvényhatóság alatt élő nemzetnek hasonlóan fejlődjék ki 

 logícai mívelődése. így például: még abból, hogy nyelvünk szovainak 

 módosítási és szerkezési módjában szem' keleti nyelvsarjadékival igen 

 gyakorta megegjez , csupán azt következtethetjük , hogy nyelvünk ere- 

 detére nézve keleti szülemény, nem pedig, hogy azokkal rokon; ámbár 

 illy vizsgálódásokban azt soha felednünk nem szabad , hogy a' világnak 

 minden nyelve közvetlenül, vagy közvetve egy eredten eredeti m elvből 

 folyt. Ide járul még az is, hogy a' tapasztalás bizonyítása szerint, mi- 

 kor egj'ik nemzet a' másiktól kölcsönzi a' míveltséget , szórakását köny- 

 nyen tulajdon nyelve természetének ellenére is kölcsön vett új képzetei- 

 hez alkalmazza. Innen vagyon , hogy nyolcz száz év alatt a' latin szó- 



