52 l. NYELVTUDOMÁNY- OSZTALYI ÉRTEKEZÉS. 



keletiekkel küzüs ime' tulajdonságát inkább a' nyelv' általános természe- 

 téből következőnek, mint rokonságból átháramlottnak tarthatjuk; mert 

 az csak ugyan bizonyos, hogy az igék minden nyelvben cselekvést , szen- 

 vedést, vagy közlétet jelentenek; az is bizonyos, hogy cselekedni, szen- 

 vedni, vagy a' kettő közt állani egyedül a' személynek, mozogható lel- 

 kes lénynek tulajdona; — mi természetesebb tehát, mint hogy minden 

 nemzet az igéknek személyesítésére személyes névmásokat használjon? 

 Sőt ha van nyelv, hol ez szembetünőleg nem történt, bizonyára a' más- 

 ként hajlított ige mellett zavar' elkerüléseért a' személyes névmások ki- 

 tétetni szoktak. 



H. A' részesülők. 



A' részesülő lehet 1-ör olly név, a' melly az igének értelmét vala- 

 melly személyre, mint cselekvő alanyra (subiectum) általviszi, p. o. ve- 

 rő, iró , arató, verher-ans, seu ens, quod verberat, h a be r, L i e b h a b-e r, 

 d.i. der Liebe hat, streitender, d. i. der streitet stb. 2-or Melléknév, 

 melly a' személynek, vagy tárgynak azon cselekedeti, vagy szenvedelmi 

 állapotját jelenti , a' milly cselekvést, vagy szenvedést az ige tesz p. o. 

 ir-ott könyv, ver-t asszony, tanül-t ember, scriptus liber, doctus homo, 

 gelehrt-er Mann, geschrieben-es Bnch stb. 3-or Vagy a' személy- 

 nek, 's tárgynak az ige' értelme szerinti cselekvő, vagy szenvedő álla- 

 potját szenvedőleg jegyzi; p. o. ir-va, olvas-va volt e' könyv, geschrie- 

 ben, gelesen, vagy cselekvőleg, és különösen a' cselekvési módot je- 

 lentőleg p. o. olvasva találtam, legentem v. legendo inveni, schreibend, 

 lesen d stb. vagy a' személynek cselekvési, és szenvedési állapotját a' 

 személyre visszahatólag szinte folytonos kapcsolatban más utána követ- 

 kező mondással jelenti p. o. tudván, hogy nehéz a' tárgy; irván, eszem- 

 be jutott ; dum scirem , vei sciens quod difSlcilc sit obiectum , dum scri- 

 berem,ivel scribenti incidit. Itt meg kell jegyezni , hogy az állapotjegy- 

 ző fffl ve a' többest , és névhatárzókat is felveszi , ha szenvedőleg hasz- 

 náltatik, p. o. a! melly munhák helyesen irvák , e' helyett: helyesen van- 

 nak Írva stb. Ellenben a' ván, vén, semmi módosítást meg nem szenved. 



Szem' nyelveiben a' részesülők, ha azok' m képzőjét kiveszem, 

 általán hangváltoztatással származtatvák , és a' nevek' módjára mődosűi- 



