a' nyelv' alap, és HASONLÍTÁS! VEZÉR ELVEIRŐL. 53 



nak: de azokban állapotjegyzők niacsenek. Többire e' tekintetben külö- 

 nös hasonlatosságban velünk nem állanak. 



I. Igehatárzók. 

 Az igehatárzók közül hasonlatosak a' következők: ím, dx, hon 

 íNn, an IN, a melly nálunk igehatárzókat rendesen képez a melléknevek- 

 ből, u.m.hideg-en, melegen stb. Ott: héber nv, aram A-j% ^oj, ezzel szár- 

 maztak: más-utt, minden-ütt, Pécs-ett, Győr-ött stb. 



J. A' kötő, és K. az indulatszók. 



A' kötőszók szinte minden nyelvben vagy eredetiek p. o. és, ha , 



hogy stb. , vagy egymásból összetettek , ú. m. hahogij , hogyha , ismég , 



mégis s,th. Az indulatszók pedig, mint az érzésnek belső kifakadásai, 



többet kevesebbet egymáshoz minden nyelvben hasonlítanak p. o. héber: 



HN, '^N, '\7\, NJ, aram: oj% \^, -o' ; —arab: J»', f*, ^', magyar ah, 

 oh, no , rajta, nosza stb. Általán nyelvtermészeti hasonlatosság vagyon 

 köztünk, és a' keletiek közt abban, hogy a személyragokat ők velünk 

 mind az igehatárzók, mind azindulalszókhoz helyesen, és a nyugati nyel- 

 vekben egészen ismeretlen módon, szokták függeszteni. 



C) Szórakási összeül esztés. 



A' szókötés a' nyelv' részeinek összefűzésével , és elrendezésével 

 foglalkodik, és azért két részből áll, u. m. szóegyeztetés, és szóhely ezésből. 

 Minden nyelvnek szókötése a' beszéd' részeinek helyezésében a' nemzet' 

 logicáját követi, de a' szóegyeztetés szorosabban a' nyelvnek belső termé- 

 szetétől függ. így a' keleti nyelvekben szinte mint a' nyugotiakban 

 meglévén a' nem, kétségkívül szükséges a' szókötésben a' nembeli egyez- 

 tetés : de nálunk mind ez szükségtelen. 



Vagyon névmutatónk, mint a' keletieknek, és ez már szinte oly- 

 lyan szabályokat követ nálunk , mint Szem' nyelveiben. A' héber , arab, 

 és magyar nyelvben elül, az aramban hátul áll közönségesen az egyébi- 

 ránt határzatlan névnek meghatározására. A' magokban határzott értel- 

 műek u. m. a' személy- és helyjelentő tulajdon nevek, a' hivő állapot 



7* 



