64 n. PHILOSOPHIAI-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



A. Co sm otheismus. 



Cosmotheismusiiak elve: a' minden egy. De micsoda itt ez a' min- 

 den? és mi ez az egy? Olly gondolatok ismét, mellyeket könnyebb meg- 

 érthetés okáért ki kell emelnem. iNIidon itt e' szót hallom: minden? esz- 

 mélésem' közvetetlen tanúsága szerint értem alatta 1) a' köriilem , fölöt- 

 tem és alattam lévő 's részint éld, részint élet nélküli lényeket; 2) en- 

 magamat mint lélek- és testből álló lényt ; 3) az istent. Ezek teszik itt 

 a' minden' tartalmát. De mi az egy? Az egy itt csak azon egészet jelent- 

 heti, melly az imént kijelelt 's összefüggésben gondolt lényekből támad. 

 Minél fogva az egy, mint egyedül részeiben létező egész, nincs a' minde- 

 nen kivül, valamint hogy a' minden sincs az egyen kivűi. Más szóval e' 

 fokozaton az egy, istennek , a' minden pedig természetnek is szokott ne- 

 veztetni. Következőleg sem isten nincs a' természeten , sem a' természet 

 nincs istenen kivűl. Ezt jelenti a' minden egy. Meg kell azonban je- 

 gyezni, hogy itt fő nyomadék a' természet szóra esik, és illy értelmet 

 ad: isten a' természetben van. 



Első, mi a' minden alatt képzelt tárgyakon előtűnik, a' lét. A' 

 minden van ; úgyde a' minden nincs az egyen , sem az eg}^ nincs a' min- 

 denen kivűl: tehát, ha van a' minden, van az egy is. A' valóság fogal- 

 mában tehát az egy és minden, mint külön tartott oldalak, föloszlanak. 

 Valóság a' minden, valóság az egy is. A' mi csak van, a' valóságban 

 van, és a mi kivűl rajta képzeltetik, az semmi. De mi a valóság? mi 

 az, mi lényegét teszi. 



A' valóság' körében van a' kivűiem létező dolgok' sokasága, de az 

 ó létök, miként tapasztalás után tudom, véges lét; Aagyok én, de az 

 én létem is, miként tapasztalom, véges lét; van az isten, ^de az ő léte 

 is, miként azt gondoló tehetségem után tudom, végetlen lét. Van tehát 

 véges, van végetlen létű lény. Isten' létének sajátsága a' végetlenség, a' 

 többi lényekéének a végesség. Úgyde a' lét , melly véges lét , csak léte 

 lehet egy lét-egésznek, melly valamennyi létrészt magában egyesít. A' 

 létrész egy a' létellel, vagy is határozott léttel, a' létegész pedig az egye- 

 temes léttel. Sajátképen tehát egyedül az egyetemes lét van , mert ő a' 

 léte minden léteinek, és így valamennyi létei csak ő benne, és ő általa 

 van. — 



