Az ISTEN ÉS VÍLÁG KÖZÖTTÍ VISZONYnÓL. 67 



zött lebeg a' már ehhez már amahhoz hajló gondolkodás , és lebegni meg 

 sem is szűnik, valamíg olly támaszpontra nem jut, mellénél megnyug- 

 tató egység' birtokára szert tehetett. 



Az illy egység utáni sóvárgás minden emberben a' benne mozgó 

 észtchetségnél fogva jelentkezik. De még is e' tulajdonra nézve nagy kü- 

 lönbség A'an a iirüvelt és műveletlen között. További előzményeskedés 

 nélkül legyen itt elég csak azt mondanom: hogy a' naturalismus is egy, 

 még pedig legelvontabb közvetítési módja azon egységnek, melly után 

 a' természeti elfogult állapotból kiemelkedni vágyó ember mindinkábi) 

 sovárkodik. 'S a' mint a' természeti élet' külsőségéhez ragaszkodottau 

 vagy a' vele közvetetlen érintkezésbe jött dolgokat, vagy ezeken túl 

 vergődvén az égieket, vagy pedig az egyetemes anyagot veszi szemügy- 

 re, lígy az isten és világ közötti viszony' fölfogásában is vagy cc) feti- 

 schismus-, vagy /5) sabaeismus- vagy ;') materialismushoz szítand. 



a) Fetischis mus. Ez olly képzelésmod, melly a' külön tartott 

 véges dolgoknak, mint közvetetlen istenségeknek , hódol. Reánk nézve 

 pedig, kik műveltségi állásunknál fogva az egyszerűen természetitől fö- 

 lötte távol vagyunk , olly kör , mellybe csak nagynehezen tudunk át- 

 helyezkedni. Nálunk az ismeretek' országa elméleti nézetek és viszonyí- 

 tások által annyira el van már bonyolva, hogy valamit tiszta közvetetlen- 

 ségbeu fölfogni csak kevésnek sikerűi. Kivánataink és czélzataink meny- 

 nyire legyenek a' reflexiók' hatalmában , ismertebb , hogy sem azt taglal- 

 ni kelljen. Máskép volt ez a' fetischismus' körében levőknél. Bennök is 

 mozgott ugjan a' gondolkodás, de csak kezdő félben, ük is vonattak 

 egy főbb valamihez, de arról csak homályos sejtésök volt. 



Képzeljünk már most egy a' kül világ' gazdagságától környékezett 

 embert , ki természeti szükségeinél és vágyainál fogva egészen a' még 

 nem ismert tárgyak' hatalmától függ, 's gondoljuk át azon most kellemes, 

 majd kellemetlen állapotokat, mellyekbe függési állása miatt helyezked- 

 nie kell , és megvallandjuk: hogy függési érzelme nem maradhat sokáig 

 tisztán ; mivel az a' szeretet és félelem' értelmeivel fog elvegyülni. Mint- 

 hogy pedig ő még illy fokon is öntudatos lény, a' mint szükségeihez ké- 

 pest a' kül világ' tárgyaitól irtózik, vagy azokhoz vonatik, úgy szelle- 

 mileg is mindig egy magasabb valami után fog törekedni. 



M. T. T. ÉVK. V. 2. 9 



