76 n. PmLOSOPHIAI-OSZTALYI ÉRTEKEZÉSEK. 



ellenesség épen olly lényeges mint a' barátság? Ezek által akarja Hera- 

 clitus a' világéletet közvetíteni , meg nem fontolván , hogy általok ugyan- 

 azon életet lehetetlenné teszi. Nem lehet tehát az a' két pont ugyan- 

 azon elv' tulajdona; hanem, ha már egyszer az élet ellentétel nélkül ki 

 nem fejlődhetik, szükséges két külön elvet, tevőlegest és szenvedőle- 

 gest, elfogadni. Ez teszi alapgondolatát az állítólagos hylüzoismusnak , 

 mellyet fültalálhatni a stoicismusban. 



Zeno a' maga világnézetét Heraclituséra építette. Tartalmára néz- 

 ve gazdagabb ugyan czénél, mert azt mára' későbbi kor* fejlettebbsége 

 is ügy hozta magával , tagadni még sem lehet a' közöttük levő nagy ha- 

 sonlóságot. Az isten és világész Zénónál is a' tűz. Szerinte ez az isten , 

 ki mindent képez és teremt, okfeje minden jó- és szépnek, törvény, 

 melly jót és jogost parancsol; ellenben tilt minden roszat és jogtalant. 

 Az ész' erkölcsi törvénye azonegy a' természeti törvénynyel. 



A' világélet' megmagyarázhatása végett két elvet fogad el : szenve- 

 dőlegest, melly sajátságtalan anyag, és tevőlegest, melly az amabban 

 művelő ész , vagy isten. Itt már az örök folyásban nyilatkozó élet ál- 

 landó aljazatot nyert. Szenvedő anyag és művelő isten , e' két elv föl- 

 tételezi a' világot, melly eszes és tökéletes lénytől igazgattatván teljesen 

 összehangzó, vagy is olly egész, hol azon fölül hogy benne a' részek' 

 mindenike észtörvénynek hódol, egymást kölcsönösen kiegészítik, 's úgy 

 valósítják meg az isteni gondviselést. 



Látni ezekből, hogy itt a' szenvedőlegesség csak előtétele a' te- 

 vőlegességnek. Innen az összehangzás- Itt az isten úgy egyesül az anyag- 

 gal mint lélek a' testtel. Minél fogva a' két elv közötti különbség nem 

 valódi, hanem csak gondolati, következőleg a' két külön sajátságu elv 

 nem két egészen külön álló elv, hanem azonegy öszszerü elvnek gondola- 

 tilag megkülönített oldalai. Ez teszi alapgondolatát az 



y) Öszszerü hylozoismu s nak, mellyet legméltóbban kép- 

 viselhet Bruno. Szerinte az elv belső, az ok pedig külső alapja a' dolog- 

 nak. Elvtől a' lehető, októl a' valódi létei függ. Azonban a' dolog' tö- 

 kéletes lehetsége sem meg nem előzi a' valódi léteit, sem a' valódi létei 

 után fen nem állhat. Mi okért az első és legtökéletesb okfő minden doI- 



