AZ ISTEN ÉS VILÁG KÖZÖTTI VISZONYRÓL. 91 



a) Az elsu czikkely' legkitetazőbb képviselője az cleatismus. Ez 

 az eddig végeredményül nyert egységet ügy fogja fül , mint egyetemes 

 «gységet, 's Iiatározatlua létet. Csak egy van, és minden, a' mi van, 

 csak ezen egynek léte. Ezt mondja az eleatismus valahányszor az egj 

 és lét' elvontan megragadt gondolatiba mélyedve minden sokaságot és 

 nem-létet tagad. A' lét van , a' nem-lét nincs. 



Xenophanes szerint a' minden egy, 's az egy minden. Az általány 

 csak egy, 's ezen egy maga az isten. Nincs eredés, következőleg min- 

 den, a' mi van, lényegére nézve örök és múlhatatlan. Nem is lehet a" 

 lét nem-létté; valamint a' nem-lét sem lehet létté. A' lét azoufölűl hogy 

 önmagához mindenkép hasonló, változatlan is egyszersmind. 



A' mondottak' erejénél fogva a' lét változatlan 's egjedtíli való- 

 ság, a' mi tehát benne részt vesz, hasonlónak kell hozzá lenni. Ha pe- 

 dig ollyan, úgy sem nem eredhet, sem el nem enyészhetik. Azért a' vé- 

 ges, azaz múlékony, lét valódilag nincs , mert a' nem-lét nincs. Hogy- 

 ha még is létezni látszik, nem egyéb látszatnál. 



Ámde a' látszatvilág, épen azért, mivel létezni látszik, nem le- 

 het puszta semmi, vagy uem-Iét, hanem olly sokaságnak kell lennie, 

 melly , ha mindjárt csak mulékonyan is, de észrevchetoleg föltűnik, 

 vagy is olly tünemény, mellyben és melly által a' lét, mint lényeg, meg- 

 nyilatkozik. Minél fogva a' lét maga lényeg, a' nein-lét pedig tünemény. 

 Ez teszi tartalmát a' 



/9) Második czikkelynek. Itt már az általányos egység ollyá lett, 

 mellynek elemei a' lényeg- és tüneménysokaság. Itt a' látszat nem üres 

 semmi, vagyis ollyas valami, a' mi a' lényeghez, mint belsőhöz, vi- 

 szonyban nem állana, hanem látszat magán a' lényegen. Ez által a' lát- 

 szat a' lényeg' tüneménye lett, és benne maga a' lényeg tűnik föl. 



Azon rendszerek között, mellyek az isten és világ közötti vi- 

 szonyt a' jelenleg érintett szempontból magyarázzák, figyelemre méltó 

 Caesalpini András' rendszere. Az ő gondolásmódja szerint az istennek 

 illy határozatokat kell tulajdonítani: első lény, lényege mindennek , ős- 

 erő, ősértelem, ősjó, önczél. Belőle és általa van a' dolgok' sokasága, 

 mellyek összesen véve csak azért alakíthatják a' világegyetemet, mivel 



M. T. T. ÉVK. V. 2. 12 



