AZ ISTEN ÉS VILÁG KÖZÖTTI VISZONYRÓI,. 95 



Ide tartozik Sclileiermachcr és Schelling fejlődése' előbbi szakában iskci- 

 lája' nem csekély részével. 



Álljon itt például Okén' tanítmányának rövid vázolata. Szerint*' 

 az isten, — ki = semmi — olly egész, inellv mindent magában foglal. 

 Megnyilatkozása sokaságban történik. Benne a' dologi azonegy az eszmé- 

 nyivel; alakra mind a' mellett különbözők egymástól. Ugyanazon lény. 

 ha tétetik, véges; ha nem tétetik, végetlen. Valódilag csak az általány 

 van, tehát az egymi valódilag nincs, mert benne valódilag csak az álta- 

 lány AMn; vagy inkább az egymi maga a' nem általában vett, hanem igen- 

 lett általány. Az általány önmagát öröktől fogva teszi, mert máskép nem 

 volna , de a' tetteket ismét öröktől fogva fölemészti , mert különben vé- 

 gesnél eg} éb nem volna. Midőn az általány önmagát teszi , magát önma- 

 gának ellenébe állítja, még pedig önereje által, melly nem más, mint 

 önmaga. Itt tehát a' tevő és tett azonegy. Az isten csak a' világ' illy mó- 

 dii teremtése által jutott önmagának tudatához. Mi nem vagyunk egye- 

 bek az isten' gondolatinál, valamint a' természeti dolgok sem egyebek az 

 isten' megmerevült gondolatinál. Nincs lét a' világban , melly élet nél- 

 kül szűkölködnék ; de az , mi az élőben él , maga az általány. Tehát 

 minden, a' mi van, isten. 



Mit lehet már most mind ezekből végeredményűi kihozni? Az mon- 

 datott itt: hogy az egyetemes élet' legfőbb foka a' szellem, a' természel 

 pedig ennek csak előzménye. Ha ez így van, úgy a' szellem létezik va- 

 lódilag nem a' természet ; mert a' szellem az , mi magát teszi, 's megha- 

 ladván az önmaga erejéből tett természeti fokokat, önmagának ismerésé- 

 re fejlődik. Minél fogva az általány nem marad többé dologilag eleven 

 egység, hanem szellemileg eleven egységgé magasul. A' mi alapgondola- 

 tát teszi az 



3. Eszményi panth eocosmismusnak, melly legrendsze- 

 resebb alakot Hegel' iskolájától kapott. Szóljon művelőinek nevében 

 Heine, ki azt valamennyi között leghatározottabban védelmezi: „Gott 

 ist identisch mit der Welt. Er manifestirt sich in den Pílanzen, die oh- 

 ne Bewusstseyn ein kosmisch-magnetisches Lében führen. Er manifestiri 

 sich in den Tlűeren, die in ihrem sinnlichen Traumleben eine mehi- oder 

 minder dumpfe Elxistenz empfinden. Aber am herrlichsten manifestirt ei 



