102 n. PHlLOSOPHIAI-OSZTÁLyi ÉRTEREZÉSEK. 



Minden büntetés a' társaságos szövetkezések' természetén alapul. 

 .Az ember, anyagi és szellemi hajlamainál fogva, már ugy van teremtve, 

 hogy társaságban éljen , erejét azért és abban kOlcsünüsen kifejtse. Tár- 

 saságon kiviil az ember szellemileg semmi , társaságban ellenben minden. 

 Azon üres álmadozások az emberek' társaságon kivüli állapotjáről , ter- 

 mészeti egyenlő szabadságokról , mellyek egy időben kivált Francziaor- 

 szágban kelendők voltak, ma már komoly vitatást sem érdemelnek, 

 minekutána egy futólagos pillantat a' külső természetre, 's az emberi 

 tehetségek' minemüségére az ellenkezőről győzhetnek meg bennünket. 



A' természeti állapotban ugyan is, ha csakugyan az létezhetik, 

 mindenki szabadon gyakorolhatná testi és lelki erejét , 's már ezen sza- 

 badságnál fogva szüntelen egyenetlenség uralkodnék az emberek közt; 

 mert a' természettől vett tehetségeink különbözők, 's azoknak mértéke 

 szerint szabadságunk' fokozatai is nem egyenlők; következőleg egyfor- 

 ma jogokkal, egyforma szabadsággal nem is születnek az emberek. A' 

 test' erejének, értelemnek, egészségnek különböző fokai vágynak , egyik 

 ember nagyobb mértékben áldatott meg azokkal , mint a' másik. 



Ez a' természet' törvénye, melly szerint egyik ember a' másiktól 

 kűlönbözőleg teremtetett, épen azért, hogy társaságban, nem pedig 

 azon kivűl , éljenek. Egyiktől megtagadtatott épen az , mi a' másiknak 

 megadatott, hogy egymást kölcsönösen felkeressek , 's egyesülve dolgoz- 

 zanak ; így magoktól átláthassák , hogy ha egy pontban egyesítik tehet- 

 ségeiket , a' köz erő nem az egyes erők' összeségének , hanem ezek' pro- 

 ductumának felel meg. Például : két gyertyavilág sötét szobában nem két- 

 szeres , hanem háromszoros világítást ad, mint ha három világítana: így 

 van a' dolog az értelem' világával is. Az egyformaságot annyira nem ke- 

 reste a' természet, hogy még inkább az egyenetlenség egyik fő törvénye. 

 Az erősebb maga alá veti a' gyengébbet, a' szőlő karó-, bab, borsó, 

 komló 's más vetemények támasz nélkül fel nem állnak, a' bokor meg- 

 hajtja magát a' tölgy' lefüggő ágai alatt, a' galamb repül a' saskeselyű 

 elől , a' bárány fél a' farkastól , a' légy a' póktól , szóval az erős nyomja 

 az erőtelent, 's a' gyengének erőshöz kell támaszkodni. Ez az egyenet- 

 lenség igaz jog a' természeti állapotban^ egyedül a' társaság az, melly 

 köz megegyezésű törvények által kiirtja a' természeti egyenetlenséget. 



