A HALÁLOS BÜNTETÉSRŐL. 105 



földieken , de földgömbjéhez kötve, anyagi részei' terhétől nyomalva a* 

 kívánságok, vágyak, és testi szükségek' örvényében is künnjen elme- 

 rülhet, 's e' kettős természeténél fogva túlságos tettekre vetemcdhetik , 

 raellyek által önnön, mint társaság iránti kötelességeit is, megsérti. 



Illy tulságosság' nyomai mutatkoznak az ember' tudományos, 

 művészeti, erkölcsi és állati életében, mert hcm gondolja meg, hogy 

 a' törvényszerűség és korlát egyedüli feltételek, mellyeknél 

 fogva véges valőság az igazság' birtokába jtithat. Tudjuk, hogy a' súly- 

 pont a' tengely' nem két szélső végén, hanem közepében van, 's még is 

 hajhászszuk két oldalon a' tulságot, miből megmagyarázhatok a' tudo- 

 mány' és művészet' világában azon különféle elvekkel megterhelt tanítá- 

 si módok és rendszerek, mellyek aztán gyakorlatilag torzképekké, 's 

 annál törpébb alakokká fajulnak, minél inkább eltávozott lelkünk' mű- 

 ködése törvényes korlátja' eredeti mintájától. 



Azonban az illy furfangos tulságok legnagyobb ártalmúak erköl- 

 csi és állati életünkben. Minden vétek tulajdonkép túlság ; a' vétkező 

 túl tette magát azon törvényszerű korláton, mellyet a' status a' maga 

 fennállhatása' biztosításául vont maga körül , 's elkövetett vétkeért most 

 már számot vesz tőle. 



A' büntetésnek itt fekszik egyik alapja, hogy törvénytelen tettért 

 kiki számolni tartozik. Azok, kik büntetési czélul ijesztést , intést, 

 boszuállást, kárpótlást, példaadást, védelmi kénytelenséget, vagy más 

 illj' mellékes körülményeket adnak ki , csak látszó okokban keresik az 

 alapot, mert a' büntetés r.em kívülről járul a' vétekhez, hanem annak 

 belsejében , vagy is természetében gyökeredzik. Az élet' praxisa is oda 

 mutat, hogy a' vétek törvénytelen tett, melly úgy, mint vétek, nem 

 állhat többé meg, a' büntetés pedig ezen az igazságon alapult szükség- 

 képi eltüntetése és eltörlése a' törvénytelen tettnek, melly egyedül a' 

 vétekre vitetik; azért követi azt büntetés, mert azt megérdemlette, te- 

 hát törvény és igazság lehetnek csak fő alapok a' büntetésben. Valamint 

 a' jó cselekedeteknek magokban már megvan saját becsök, szintúgy lap- 

 pang a' vétkekben a' büntetési érdemlés, 's nem lehet a' büntetést jelle- 

 méből többé kivetkőztetni, hogy az, míkép a' vétek rósz tett, szintúgy 



