108 II. PHlLOSOPmAI-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEt.' 



ges ember csak megtébolyodik általa, 's nem alkalmatos kivégeztetésekor 

 erkölcsi behatások' elfogadására. De a példa nem is hasznos, mivel a' 

 nézők elfelejtkeznek a' vétkesről, benne csak a' szerencsétlent nézik, 

 kinek nagy szenvedést kell kiállani, azért Cimmaroli halálos büntetés 

 helyett örökös fogságot javasol *). 



Az itt felhozott okoskodás is nagy részben hiányos, és ellen- 

 mondásokkal telt. Örökös fogság annyi, mint örökös polgári halál, te- 

 hát rövid halálos büntetés helyett , egy hosszú , kínokkal teljes , még is 

 polgárilag halálos , büntetés fogna helyt , a' mi igazán mértéken túli ke- 

 gyetlenség lenne. Továbbá, ha az élet' fentartása leghatalmasb ösztön 

 az emberben, mi módon lehet követelni, hogy a' haláltól nincs mit fél- 

 ni? a' mi ellenkezik a' tapasztalattal is. 



Ha mélyebben néztek volna ez irók a' dologba, könnyű vala át- 

 látni, mikép a* halálos büntetés nem egyéb, mint a' földi lét' feláldo- 

 zása, hogy a' szellemi megmentessék: mert az idő szerintinek engedni 

 kell az örökös előtt. Minden halálos büntetés annak bizonyítványa , 

 hogy csak a' szabad és okos akarat' létezése az igaz lét, más létezés 

 nem lehet azon kivül, mert a' bűnben lét csak tagadó oldala az igenle- 

 gesnek. 



Természetesen nem minden bün halálos , de ha van csak egy is 

 halált érdemlő, ügy a' büntetési jog magát igazságban nyilvánítja ki, 

 mert minden bűnben a' büntetést érdemlés meglévén , a' bűnös is a' ma- 

 ga jogát szintúgy megtalálja a' büntetésben, mint a' társaság; még azon 

 esetben is megtalálja, ha életével kell eltörleni a' vétket; mert az által 

 a' maga véges elromlott valóságából, mellynek megitéltetése által vége 

 szakad, a' szellemi örök létbe költözik. 



Mi a' példaadást illeti, a' mint felébb láttuk , az nem alap a' bün- 

 tetésben , hol csak törvényesség és igazság' eszméi vezethetik a' tör- 

 vényhozó és birói hatalmat. 



c) A' bűnös' javulását eszközleni akarók vagy poenitentiariusok 

 semmit sem akarnak tudni fenyítői durí^a testi büntetésekről; elégséges- 



Traité philosophique et politique de la peine <\e More, par Cimmaroli. Man- 

 tua , 1789. 



