110 11. PHILOSOPfUAI-OSZTÁLYl ÉRTEKEZIÍSEK. 



czélját is tükéJetlenül érné el. De máskép is a' csupa javítási theoria 

 magában elégtelen mőd, mert a' büntetést nem lehet jelleméből, hogy 

 az rósz ne legyen a' bűnösre nézve, kivetkőztetni, a' mi pedig e' tani- 

 tásmód szerint megtörténik. Eltörli továbbá e' rendszer a' vétek és bün- 

 tetés közti szükséges arányt, melly nélkül igazságos fenyitői törvénya- 

 dás fel nem állhat, mert e' theoria szerint nem a' vétkezés' fokozata 

 szabja ki a' büntetést, hanem a' bűnös' jövendő maga-megjobbitása, te- 

 hát olly tett, melly a' más elkövetett rósz után áll be, 's azzal épen azért 

 semmi összefüggésben nincs: így a' legvétkesebbek sokszor kevesebb 

 ideig záratnának el ; a' hizelkedés , tettetés és álnokság az által élelmet 

 kapnának. Nem is szükség említeni, mi nehéz az illy javaslatok' kivite- 

 le, mert ki is vinne arról számadást, még pedig hitelesen, hogy ki, 

 és mikor kezd megjavulni? Hol itt az ellenőrség? Helyeselnünk kell 

 azért Abegg' észrevételeit az illy elzárási elvre nézve; hogy az bünteté- 

 si alap nem lehet; mert, ügymond, a szabadság' elvételével arról is gon- 

 doskodni kell, hogy a' bűnös, ha csak lehet, megjavulva lépjen vissza a' 

 társaságba, de e' tekintet merőben más, mint a' mit a' törvényesség pa- 

 rancsol, mert valamint a' bizonyossá lett megjavulás meg nem rövidít- 

 heti az egyszer igazságosan kimért büntetést, szintúgy meg nem hosz- 

 szithatja azt a' meg-nem-javulás. A' hivataltól megfosztás , fényesb mél- 

 tóságok' viseletére alkalmatlan volt; azon szükségesség' következményei, 

 hogy csak hivatalra méltó személyekre lehet ollj^asmit bízni, mellyel a' 

 javulásnak semmi köze nincs , mert a' megjavult tolvajt sem lehet többé 

 pénztárak mellé állítani, valamint a' megvesztegethetőt, habár megja- 

 vult is , bíróvá tenni nagy hiba volna. Szinte így van a' dolog a' gyil- 

 kosra nézve : azon remény, hogy többé nem fog ölni , az igazság' ki- 

 szolgáltatásában gátot nem vethet , mert az eszmék' hatalma parancsol 

 physicai életünkkel , 's épen e' közönségesen megismert parancsnokság- 

 ban fekszik a' törvényes igazság' moralitása *). 



Eddig Abegg. Hozzá adhatjuk még azt is, hogy midőn Beccaria, 

 Roscoe, Bentham a' halálos büntetés ellen kikelnek, sokat bizonyítván 

 ellene, épen azért semmit sem bizonyítanak; mert a' status' legközeleb- 



Abegg' könyve: Die verschiedenen Slrafrechttlheorien. Neusladt an der Oder, 

 1835. Gazdag szellemdűs észrevételekkel. 



