.1 HALÁLOS BUNTETÉSRül,. Hl 



bi C7,élja az, hogy magát ós tagjait biztosítsa a' vétkesek ellen, minden 

 büntetésben ezen jogi igazság levén az alap, ba más módja nincs a' sta- 

 tusnak maga biztosítására, halálos büntetéshez is foghat, még j)edig töi- 

 vényes jogánál fogva: csak akkor lehetne a' halálos esetek' megritkításá- 

 ről szó, ha a' status más úton is elérhetné a' bátorságot, s jél elrendelt 

 fogházakat állítana fel, mellyek nem csak a' köz bátorságot megadnák, 

 henem mellékes czélokat is, millyen a' bűnösük' javítása, eszközlenének. 

 Míg helyes fogházak nem készülnek, szó sem lehet a' halálos bünteté- 

 sek* általános megszűntetéséről ; 's még akkor is fenmaradna azon kér- 

 dés, valljon az arányos igazságszolgáltatás némelly, habár kevés számú 

 esetekben nem kivánja-e szükségkép e' büntetésmód' további fenma- 

 radását. 



d) Van még egy más erőssége is a' javítni akaróknak, melly ab- 

 ban áll, hogy a' cselekedetek' belső moralitását soha teljes mivoltában 

 kipuhatolni nem lehet. Nevezetesen Roscoe és Bentham azt mondják , 

 hogy az észre nézve mindig megfejthetetlen föladat marad a' vétek és 

 büntetés közt arányos fokozatot kiszabni. Ennyit némileg már Kant is 

 tanított, midőn elveire támaszkodva a' mi tulajdonitásainkat merőben 

 tapasztalatiaknak állítá, úgy hogy a' cselekedetek' belső becsére nézve 

 nem tudnók elhatározni, mennyi abból a' szabad akarat', mennyi a' ter- 

 mészet és véralkat' munkálata *). 



De mind ezekre nem nehéz a' felelet, mert ha Bentham , Roscoen 

 építve, azért fogadá el a' javító rendszert, mivel a' büntetési arány' felada- 

 ta megfejthetetlen, abból nem az következik, hogy nincs helye a' halálos 

 büntetésnek , tehát egy új theoriát kell életbe léptetni ; hanem az , hogy 

 értelmi munkásságunk' körét a' probléma' megközelítésében, 's bár csak 

 résziben megfejtésében is kell foglalkodtatni , s a' kérdésnek végre is oda 

 kell kiütni, valljon mellyik elébbvaló, a' régi vagy az új theoria? az-e, 

 melly szerint a' vétek és büntetés közti minden arány felbomlik, vagy 

 legalább tagadtatik, vagy az, melly igyekszik az arány' helyességét ki- 

 találni, 's közeledni a' tökélyhez? 



Ezen rövid felvilágosítás után most már átmehetünk a' második 

 fő kérdésre is. 



♦ ) Krítü der reinett Vermmft. Biga , 1787. lap. 579. 



