126 II. PIITLOSOPIIIAI-OSZTAIAI ERTEKEZKSEK. 



szemléléseket; vd!^y prodi/cíiv , inclly e/oii szemlélésekből lij alakokiit , 

 lioiy/etekct , tíiiféiieteket stb képez. Az első működés határozza a' mű- 

 vészet' valóságát, a' második eanek esz ményitését (idealizálást). 

 Csak mind a' két elem' liaiinoniai egyesülete adhat tökéletes miu'et. 



Valami egészen újat, soha észre nem vettet (tudnivalólag elemei- 

 re nézve) prodiictiv kép/.elődésiink sem képes alkotni; 's így a' művész- 

 nek — mint a' phiiosophusnak — első kötelessége az észrevcA'és, észle- 

 lés fobservatio). Mennél többet tapasztal , 's mennél pontosabb észlelése, 

 annál kiterjedtebb anyagot nyújt reproductiv képzelődésének, annál hí- 

 vebb lesz a' inert szemléletek' visszaidézése, annál valóbbak művészi 

 alakjai. Gondolkodó művész azért mindig a' Icghonosabb körből válasz- 

 landja előadása' tárgyait, vagj', ha müvei' tartalmát messze tájékból 's 

 időből kölcsönözi, mások tapasztalásait: útleirásokat , krónikákat stb. 

 liasználand, hogy reproductiv képzelődésének, legalább másod kézbői, 

 való anyagot nyiíjthassnn, mi a' közönségre 's müéldeletre nézve elégsé- 

 ges, mert a' közönség e' tárgyakat ön szemléletéből úgy sem ismeri. 



A' reproductiv képzelődés' anyagát használja a' prodiictiv képzc- 

 lődés, alakjai' képezésére. Itt mutatkozik főleg a' lángész' teremtő ereje. 

 A' reproductiv képzelődés' működése némileg nemleges természetű, pró- 

 sai utánzása a' természetnek, ámbár szellemünk' ön munkássága már itt 

 is a' visszaidézés' élénkségében 's a' képzeletek' erejében mutatkozik ; az 

 ("szményítés ellenben a' képzőerő' legszabadabb és sajátabb működése. 

 Ezen alapúi a' művészi compositio' tökélye, ez varázsolja ki a' müélde- 

 lőt a' mindennapiságból a' művészet' tündérországába, 's felejteti el ve- 

 le az élet' gondjait 's bajait. 



De mint az elméleti philosophiában a' szenjlélődésnek a' tapaszta- 

 lásból kell indulnia: úgy az eszményitésnek is a' valóból. Ez képzései' 

 anyaga, mellyel saját természetének megtartása mellett, a' szép és fön- 

 ségesnek szabályai szerint, magasabb élettel kell felruháznia. A' repro- 

 ductiv képzelődés' alakjai valók , de rajtok a* productiv képzelődés' tün- 

 dér élete hibázik ; illy művészet új alakokat nem teremt , hanem csak is- 

 métli a' már tapasztaltat felsőbb ihlet nélkül , melly minket a' minden- 

 napiságon túlemelve, a' művészet' tűndérhonába ragadhatna ; itthon ma- 

 radunk, minden körűietünk nagyobbára ismeretes, 's ennél fogva nem 



