132 n. PHILOSOPHIAI-OSZTALYT ÉRTEKEZÉSEK. 



tí ki. Tanítmánya szerint erkölcsi czélunk a' legfőbb, az érzéki az alá- 

 rendelt ; kéj 's haszon utáni vágjiink csak akkor törvényszerű , ha a' kö- 

 telességgel 's mások' jogával össze nem ütközik. Legyen tehát az ész ál- 

 tal mérsékelve, úgy él delettehetségünk nem fogyasztatik ki 's él- 

 deletünk fűszerezve lesz ; eléglet (Genügsamkeit) mellett pedig, szer- 

 telen vágyaknak 's szükségeknek martalékaivá nem válunk , hanem az- 

 zal elégszünk meg , mit a' sors bírni , elérni 's éldelni enged. Mind a' 

 mellett azonban , hogy a' socratismus ürömest leereszkedik az élet' ár- 

 tatlan felderítő örömeihez, benne a' stoicismus a' túlnyomó elem: mert 

 lelki felsőbbséget, az ész' uralkodását érzéki önző kívánságainkon köve- 

 teli, erős lelket 's férfiasságot minden életbéli viszonyokban, hogy de- 

 rülten, erényesen 's köszhasznúlag élhessünk, 's socratesi nyugalommal 

 halhassunk meg. 



Eddig egyes emberről volt sző. De az ember társaságban él, 

 társaságban kell az emberiség' czéljait valósítania. Kell mondom ; mert 

 az nem függ tőle; az ember kénye szerint nem szabhat a' társaságnak 

 czélokat, ezek, rendeltetése által , változatlanul meg vannak határozva. 

 Társaságban is tehát az igazat, szépet, jőt 's jólétet kell valósítania, 

 csakhogy itt a' közvetlen czél a' jog, mivel emberek közt a' viszonyok 

 törvényesen egyedül jog szerint megállapíthatók, 's rendeltetésünk csak 

 illykép megállapított 's fentartott viszonyok közt előmozdítható. A' jog' 

 uralkodásán alapult állodalom tehát, az igazat 's szépet tudomány 's mű- 

 vészet, a' jólétet ipar és kereskedés, az erkölcsiséget végre nevelés és 

 vallás által valósítandja. A' köz bátorság nem czélja a' társaságnak, ha- 

 nem általános kelléke, megállhatásának elutasíthatlan feltétele; mert a' 

 jog is csak ott uralkodhatik, hol azt a' hatalom fentartja. 



'S itt egy kérdés merül fel elmémben : Valljon szükséges , taná- 

 csos-e, hogy a' magjar philosophia a' politicai tudománj^okat művelje? 

 's ezek oktatás tárgyaivá tétessenek? Ha philosophiát tanítani akarunk? 

 kétségkívül; mert e' tudományok annak körébe tartoznak; alkotmányos 

 országunkban azonkívül külső okoknál fogva sem mellőzhetők ; mert kép- 

 viselőket, törí^ényhozókat kell képeznünk, 's mikép feleljenek meg 

 azok magas hivatásoknak, oktatás, művelődés nélkül? De a' veszedelem, 

 melly a politicai eszmék' terjedésébői eredhet? Ez igen is nagy, 's mi- 



