134 U. PHILOSOPHIAI-OSZTÁIiYl ÉRTEKEZÉSEK. 



ját, 's szükségeit, nem a' valőt eszmék szerint tökéletcsítni, hanem 

 felforgatni 's eszmék által újra szerkeszteni törekszünk , azon tapaszta- 

 lás elleni hiedelemben, hogy a' valőt tetszésünk szerint megsemmisitni , 

 az eszményt pedig mindenkor és mindenütt tisztán valősítni hatalmunk- 

 ban áll. Illy eszelősség ellen a' magyar társasági philosophiának igen is 

 elhatározottan ki kell kelnie. 



Mint elméletileg tárgyakat nem teremtünk, 's észrevevés nélkül nincs 

 tárgyismeret: úgy cselekedve is csak külső formáikat módosít- 

 hatjuk; ez az anyag, melly nekünk adatik, 's mellyet azután szán- 

 dék és czéljaink szerint használhatunk. Minden társasági fejlődés' alapja 

 tehát históriai; a' jelen a' múltnak eredménye, mint a' jövőnek oka. 

 Minden javításnak tehát az állandóra, mint mondám, az épen fenforgó 

 állapotra, műveltségi fokra 's szükségekre kell alapulni, 's az, melly 

 ezen épen fenforgó szükségek' vonalán túl megyén , épen olly czéltévosz- 

 tő, káros és visszahatást szülő, mint a' hátramaradás, melly ezen vona- 

 lon innen, a' réginél, marad. Mert van a' társasági szerkezetben egy 

 bizonyos viszonyos czélszerüs ég, mellynek érdeme, ámbár egy 

 részről az eszménytől függ , másról abban független tőle , hogy tökélye 

 nem tőle, hanem összeegyezése által a' nemzet' épen fenforgó állapotjai- 

 val és szükségeivel határoztatik. Ezen szempont' nem méltatása, politi- 

 cai 's históriai bírálatokban fonákságokra 's jogtalanságra vezet. Az 

 eszményt, épen mivel végtelen, a' végességben tisztán soha és semmiben 

 nem lehet valósítni, már azért sem, mivel ennek a' létező, a' fenálló el- 

 lent áll, mellyet a' társaságban épen olly kevéssé lehet megsemmisitni, 

 mint a' természetben. 'S a' mint a' természetben nincs ugrás, hanem csak 

 lépcsőnkénti fejlődés, úgy az emberi életben is; ha az ábrándozás a' dol- 

 gok* természetes folyamatján erőszakot gyakorol , ezek elébb utóbb meg- 

 boszúlják magokat, 's az ember kénytelenítetik rákmódra visszalépni. 

 Napjainkban ezen igazságokat nem ismerni annyit tenne, mint a' ma- 

 gyar politicai tudományokat bölcsejökhüz visszavezetni, 's a' hazát azon 

 •veszélynek kitenni, melly Angliát és Francziaországot a' tapasztalás 

 által meg nem okúit politicai idealismus által éré. Midőn Groot Hugó és 

 Sydney Algernon e' pályán új világot gyújtottak , a' világ e' tekintetben 

 minden tapasztalásban szűkölködött, nicUy oknál fogva az eszmény' 



