1-3^ II. PHILOSOPHIAI-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



ember, heves indulatok' rabja: ott a' zsarnokság állandó forma; mert 

 illy emberek magokat általában szabadon nem határozhatják; ott tehát 

 minden szabadítóban új zsarnok támad fel. Minden haladás továbbá, 

 mint már előadám, a' valóságnak teljes históriai ismeretét teszi fel. Eu- 

 rtípának állodalmai a' népek' költüzküdésöból eredtek. Fegyveres nép 

 hóditása után letelepedik , hűbéri állodalmakat képez, elemeiből az ari- 

 stocratia 's monarchia fejlődnek ki szükségképen , mihez a' keresztény 

 válással, a' középkor' érzeményileg ábrándozó időszakában, épen olly 

 szükségkép egy felsőbb műveltsége által hatalomra került hierarchia csat- 

 lakozott. Mivel e' formák a' népek' életéből keletkeztek, belső szüksé- 

 gesseggel is bírtak, tehát viszonylag épen olly czél-, mint korszerűek 

 voltak. Az újabb időkben ezen elemekhez, ipar és kereskedés által, 

 egy ingó vagyonával — pénzzel — műveltségre 's befolyásra jutott pol- 

 gárság fejlődött ki , mellynek érdekei méltánylást kivannak. Hogy po- 

 hticailag eligazodva legyünk, 's időnket megérthessük , fogjuk fel élesen 

 korunk' bélyegét, 's különböztessük meg a nemzet' érteimi- 

 seget a köznéptől. A' régi és középkorban az emberiség' eszmélete 

 nagyban reflexióra még ki nem fejlődött, a népek ennél fogva a' társa- 

 ság — állodalom 's egyház' — czéljai felett még nem szemlélődtek, a' 

 társas élet' minden változásai egyedül a' külső gyakorlati élet- 

 ből eredtek; a' reformatio óta ellenben belsőből, eszmék által, 

 ezek mozgatják a' keresztény emberiséget; a' reformatio maga, a' poli- 

 ticai forradalmak, ezeknek tapasztalatlanságból 's politicai müveletlen- 

 ségből eredő erőszakos következései. Megokosodnak-e a népek valaha? 

 Kivívja-e az ész uralkodását a' szenvedelmek felett? Kiművelődnek-e a' 

 nemzetek politicailag végre annyira, hogy kifejlődésüket a' békés és tör- 

 vényes javítás' útján eszközölhessék? Ezen kételkedni, e' reményen túl- 

 adni, annyi volna, mint az emberiség' haladásán kételkedni. De ellen- 

 kezőleg áll a' dolog ! Annyi tapasztalás után 's a' politicai tudományok' 

 mostani magas foka mellett, ez épen jelen korunk' legmagasabb feladata. 

 A' historicusok már a' XVIII-d. századot nevezek a' felvilágosodás' szá- 

 zadának; azonban a' XlX-d. sem érdemli meg ezen nevet, ha az itt ki- 

 tűzött czélnak meg nem felelend. Kant már abban, hogy az állodalmak, 

 egymással szemközt, igenleges jog által meg nem határozott, tehát vad 

 állapotban léteznek, mellynél fogva jogsértéseiket háború által kényte- 



