A magyah philosophia alapelvei és jelleme. 143 



rtí! A' szó kivan ejtve; Propylaeumaiinban azt még nem meréin , de itt 

 végre helyén van. A' költő a' nemzet és kor' gondolatainak, érzeteinek 

 's vágyainak szószólója; a' philosophus azok' magyarázója, fel- 

 világosítója. Velejében ugyan a' philosophia egyetemi tudomány 's 

 egyetemi küzünséghez szól, az emberiséghez; így emelkedik időn 's té- 

 ren felül; de mihelyest elvont köréből az életbe lép által, önhatárzásra, 

 önművelésre , vagy a' nemzet' és kor' ügyei' felvilágosítására használta- 

 tik: minta' költészetnek, egyediessé, nemzetivé, korszerűvé kell vál- 

 nia; mert a' valóságban, ismétlem csak egyedek és nemzetek léteznek, 

 máskép az egyedek' , nemzetek' 's a' kor' szükségeit ki nem elégítheti , 

 a' valóságos életre nem hat, tekintetét veszti, szóval hoszontalanná vá- 

 lik. — 'S valóban, nagy reményem van, hogy a' magyar philosophia 

 ezen hivatásának meg fog felelni. Hazánkban ugyan több nyelv divatos 

 mint szükség; de a' nemzeti érdekek' országos létege, úgy szólván kire- 

 kesztóleg, a' magyar, 's csak e* nyelv hat a' nemzet' szívére, belső 

 életére ! 



Tekintetes Társaság! Nagy változások' előestvéjén a' kétségbe 

 esett emberiségnek vezércsillag szokott feltűnni , raellyhez ragaszkodva , 

 mellyet követve, gyász sorsán diadalmaskodik. Midőn az óvilág, szel- 

 lemibb kifejlődésre jutván , régi isteneivel meghasonlott, 's elavult ál- 

 lodalmi 's vallási formáiban régi dicsőségéhez méltatlan életet élt: a' 

 nagy Constantinnak , mondják, tüzes kereszt jelent meg az égen, e' 

 fölírassál: Ezen jel alatt győzesz! O győzött, 's vele együtt az emberi- 

 ség, melly a' keresztény vallás által újra fölemelkedett. 'S midőn kül 's 

 belvészektől hányatott nemzetünk , régi fénypontjából lesülyedve , a' 

 nemzeti enyészethez közel, kétségbe esetten menny felé pillanta: ha- 

 zánk' nemtője — ez hitem — három színű zászlót lobogtata feléje , ket- 

 tős keresztit czímerrel, 's e' szava hangzott: nemzetiség, nemzeti 

 nyelv 's irodalom által fogsz újjá születni! Az első jóslat, 

 Tekintetes Társaság! beteljesült; higyünk a' másikban is. Ez reményünk' 

 horgonya, lelkesedésünk' alapja; e' hit nélkül hiu ábrándokká válnának 

 legnemesebb törekvéseink. 



