a' magyarországi besenyőkről. 149 



éjjelre, holtnak szolgált napközben." (Pars II. cap. XLIII.) — Ezek' 

 utódait illeti az I. Geyza kir. és Salamon közti 1074ben történt követ- 

 kező megjegyzésre méltó eset is: „Akkoron a' besenyők egyes akaraltul 

 kerék Geyza királytj hogy ha őket szabadsággal megajándékozná, Salamon 

 kir.' ingerkedéseit minden bizonynyal megzaboláznák, elannyira, hogy 

 Mosonból és Pozsonyból sem merne kijőni Magyarország' háborgatására. 

 Geyz* kir. pedig megigéré kérelmök' teljesítését, ha ők igéretöket be- 

 töltenek. Ugyan azért a' besenyők az ő Zoltán nevű fejdelmökkel (Prin- 

 ceps) Salamon kir. ellen lovagoltak. Salamon kir. pedig pénzt ígérvén , 

 a' németek' őrgroíját segédül vette. Midőn tehát a' besenyők ellen indul- 

 na az őrgróf, látván borzasztó és ijesztő tekintetöket, megfélemlctt; leg- 

 főkép, mivel eszébe juta, minő sanyaruan vesztek el Willermos és Poth 

 meg Marchart vezérek. Monda pedig tcttetőkép a' királynak, hogy nagy 

 böjt' idején harezot nem kezdene, hanem ha a' király akarna, ütköznék 

 meg; és ha a' besenyők győzni kezdenének, akkoron ő a' királynak bi- 

 zonyára segítségére menne. És így táborával a' Bachy hegyre fölment, 

 és onnan szemléié a' harczolók' összeütközését. Midőn pedig az ütközet- 

 hez kezdenek, a' besenyők ugy futottak Salamon' tekintetétől, mint 

 viasz olvad a* tűztől; és sokan közülök megöletvén, mások Fertő taN'á- 

 ba elmerülvén, kevesen Zoltánnal futva menekedhettek meg." (P. II. cap. 

 LXV.) Ki nem venné észre e' harcz' leírásából, hogy mi nevezetes néptö- 

 meget alkottak az egész egy támadó hadsereget kiállítani képes, saját ve- 

 zérük alatt a' Geyzával viszálkodó Salamon' táborával fövényre kelni me- 

 részlő határvidéki besenyők? Fontos osztályát tették ők a' haza' védel- 

 mekor a' magyar hadseregnek. Ugyancsak I. Geyza kir. alatt a' görög csá- 

 szár ellenminta' dalmaták' segédtársai a' kalézokkal (Chalísií) együtt vias- 

 kodtak a' honi besenyők, Cinnamus az idei görög író' tanútétele szerint, 

 (Híst. Líb. III.) Patzinaca névvel illetvén őket görög szokás szerint. II. 

 István kir'. a' csehekkel viselt 1123d. év táji háborújában is nem kis részt 

 vőnek a' besenyők mint nyilakkal vívó előseregek ugyan azon bécsi ké- 

 pes krónika' tanútétele szerint Turóczinál (P. II. c. LXIII.) mindenkor 

 kitüntető „Bissenus" névvel illettetvén e' harczos népfaj. — Ottokár 

 cseh kir. 11. Bélávali háborújáról, 'a reá következett békekötésről a' római 

 pápát tudósítván, Béla' hadában számos besenyőket harczoltaknak irja. 



1260b. „Bezzenni" néven ekkép : „Oravis belli, quod adrersiis Rrlam , 



19* 



