a' magyarországi besenyőkről. 171 



in virtutem gradatim ascendenies , adeo gratum et laudahile seruitium im- 

 penderimt , rt noster Regius animus frequentins in steriiitüs (jiiieuisset eo- 

 runidem. A'os huiusmodijidelitatibiis et seruitns eorttni laiidabílilnis, et be- 

 nigiiitate Regia , grato recompensatioim munere occurrentes , satisfacere 

 ciqjientes, rt eo splendidius uobis seritire raleant, quo speciah'us eos am- 

 plectimur Itegio cum fai/ore , talein eis graiiam duTimus facieiidam , qiiod 

 non sub certo numero , sed eo modo , aicut seruientes RegaJes j)er se et 

 personaliter armati nobiscum exercituare teneantur. Vt igitur háec a 

 nobis concessa gratia rohur obtineat perpetuae firmitatis , nec per quetn- 

 piam jyrocessu temporis retractari ralent , aut in irritiim reuocari , prae- 

 sentes concessimus literas." Mai nap fünvaii Sopron vmegyében Rába' 

 vize melleit, Árpástól nem messzire, hol, mint fülcbb láttuk, a' besenyők' 

 fészke volt, a' Vág nevxí magyar falu, mellynek lakosai más régi okle- 

 velekben besenyőknek , majd nyilazóknak „Sagittarii" mondatnak. 



Laktak Siculusok Pozsony és Nyitra vmegyében is Nagy-Szomba- 

 ton fölül Korompa, Boleraz ésKlucso^án' határától kezdve a' Vág és Tir- 

 na' vize között Morva' vizéig, kik a' csehek ellen őrködtek. Miután már 

 Liptó vmegyénél elmondatott, hogy annak Vág menti részén honoztak 

 besenyők, ez éjszak-határszéli Siculusokat tőlök különböző népségnek 

 tartani okunk nincs. IV. Béla király a' nagyszombati apáczák' részére 

 Baralad (most Boleraz) falu fölött költ adománylevele' 1256. megerő- 

 sítésében a' határ' leirásánál mondja: „Inde per riuum tendit ad magnam 

 Syluam versus Siculos; et ibi sünt trés mete , versiis occidentem : vna 

 méta pertinet ad villatn Solrnus , secunda méta ad villám Baralath , ter- 

 tia méta jtertinet ad Siculos." — I. Lajos király' 1364d. levelében to- 

 vábbá: „Ipsam metam transeundo per eandem silvam magnam curr eret ad 

 inam viam , et perueniret ad trés metas terreas antiquas , quarum vna 

 separaret terrae Syculorum , alia villae Gt/os nunc vocatae , olim ve- 

 rő Solnmus nuncupatae." — Csalhatatlan emlékére találunk maiglan Po- 

 zsony vmegye' most leirt vidékén, a' Morva' vizénél, hol Austriával és 

 Moráviával ütközik honunk, e' Siculusoknak a' Székel falva nevií 

 helységben, melly a' németektől „Seleln" a' tótoktól j)edig „Szecula" 

 néven hivatik. — Könnyen kiviláglik ezekből, hogy a' székel nevet vi- 

 selő helyek is, mint Székely, Szabolcs — , Kis és Nagy Szé- 



M. T. T. ÉVK. V. 2. . 22 



