190 III. TÖRTÉNETIBÁS-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



Mind ez egészcii máskép van az líj korban. Mióta — a' három köze- 

 lebb lefolyt század ala(t — szorosabb viszony, szakadatlan közlekedés- 

 ben állnak egymással a' nemzetek, gondosabban szemmel tartják, job- 

 ban ismerik egymást; mióta valamellyek csak köztilök valamire való sze- 

 repet játszottak a' torténetek' piaczán, magok gondoskodnak viselt dol- 

 gaik', a' nagy köz mozgásban több vagy kevesebb részvétük' örökítésé- 

 ről: azóta ritkább dolog a' nemzeti kevélység; 's a kisértet, ha szintolly 

 nagy is , kisebb — mint régen — a' bátorság szépítni saját nemzetünk' , 

 ferdítni mások' tetteit; mert bizonyos a' rajtakapatás , *s minden szánt- 

 szándékkal elkövetett egyes hiba egész hitelét veszélyezteti az írónak. 

 Ma már a' történetírás nem egy nemzetet - — az író' nemzetét — hanem 

 az egész emberi nemet illető' tárgy, olly közös kútfő, mellybc, magát 's 

 nemzetét mérgezi, ki mérget vet, ma már a' történetírók, kik hivatások 

 fenséges voltát erezik, azt szeretnék, gyanítní se lehetne művükről, mt 

 nemzethez tartoznak. Észképileg így akarák ezt bizonyosan, mert érzék, 

 hogy így kellene lenni, a' régi görög 's római írók is; de a' gyakorlat- 

 ban — kevés kivétellel — azt neheztelték volna, ha szavaik, szavakba 

 öntött érzéseik el nem árulják származásokat honfitársaik előtt ; 's óhaj- 

 tások — meg kell nekik adni — igyekezetök után úgy sikerült, hogy 

 okok épen nem volt a' neheztelésre. Ma már, 's ez maga elég volna 

 meggyőzni bennünket, hogy az új történetírás fölötte áll bizonyosság, 

 hitelesség' tekintetében a' réginek, ma már — hála érte az igazat, hami- 

 sat a' világ' egyik sarkától a' másikig villámsebességgel terjesztő könyv- 

 nyomtatás' mesterségének — a' legkisebb írat, elbeszélés, valamint fi- 

 gyelmét nem, úgy vizsgálatát sem kerülheti ki a' világnak; vágynak 

 mindjárt kik ellent mondanak, vágynak, kik más színben adják elő a' 

 dolgot, de következnek a' feleletek, bővebb fölvilágosítások, több több 

 elleni és melletti erősségek, újabb tanúk, kiknek kihallgatása, szoros 

 összevetése után nem maradhat rejtve az igazság. Régen a' kéziratok' rit- 

 kasága, az innen eredt közlekedés' 's nyilványosság' hiánya miatt sok o4ly 

 hamis, vagy hibás állításokra igazság' bélyegét ütötte a' hallgatás, mely- 

 lyek, ha tudomására jutnak az egykorúaknak , el nem kerülhetik vala 

 a' megczáfoltatást. Ma már nem olly könnyű csalni, csalódni. Igaz, hogy 

 a' könyvnyomtatás elősegítette nem csak az igazság, hanem mindenféle 



I 



