192 III. TÖRTÉN ETIRÁS-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



ről értesítést vár az olvasó, értesítést udiii köteles — lia tisztét teljesí- 

 teni akarja — az író. E' részben sokkal nagyobb, mint első tekintetre 

 gondolná valaki , az ó és újabb idők közt a' különbség. Régen azt Ilii- 

 tek az irők, eleget tesznek kötelességük, 's olvasóik' várakozásának, 

 ha a' hon* keblén dúlt belső villongások, ha a' külfölddel folytatott, 

 többször támadó mint védő háborúknak hű képét adják, a minthogy csu- 

 pán ezek' elbeszéléséből is áll munkájok. Sokkal egyszerűbb , kevésb- 

 bé összetett volt akkor még a' polgárzatok' szerkezete; nem találák még 

 fel, Colomb az új világot, Gáma az új keletindiai utat, 's mind kettő- 

 nél előbb a' kis Amaia' nagy polgára a roppant hatású, parányi mág- 

 nestűt, mellyekkel, új szárnyak füzetvén, addig nemért fontosság ada- 

 tott a' szorgalom s kereskedésnek; a' vallás, törvény által vállozhatat- 

 lanul megszabott puszta cerimoniákbúl állva, szolgáiban állandóan elkü- 

 lönzött, saját érdekű felekezetet nem formálva, nem játszott még szere- 

 pet ; valamint nemünk' gyengébb , de ncmcsb fele , a' szépnem sem , el- 

 szigetelve a' világtól, 's — magának, vagy férfi nemünknek nagyobb vesz- 

 teségével , tetemesb örümcsonkulásával? — Kiszakasztva mintegy a' tár- 

 saságból; szűkebb körre volt szorítva a' tudományok' világa, szűkebb 

 körben határzódott következéskép hatások is ; a* kézi mesterségek, kizá- 

 rólag egyedül szolgák által űzetve, szabad születésűek rangja — , 's a 

 történetírás' méltósága alatti dolognak tekintettek ; nem volt álló katona- 

 ság, nem a' töbl)i polgárságtól mindenkorra elkülönzött, valamint papi, 

 úgy katonai rend sem ; ellenségen nyert diadal 's préda volt a' vitézlő 

 népek' 's katonai szolgálatok* jutalma; kevesek 's fizetés nélküliek a' pol- 

 gári tisztviselők; tehát kevés köz költség; hadban szerzett zsákmány, 's 

 meghódított népek' adója az egyedüli kútfő, mellyből mindennek ki kel- 

 lelt telni; innen, mondva, semmi köz jövedelem, semmi közpénzügy- 

 tiidomány. Mennyi! különkülön milly fontos tárgyak! mcllycken mind 

 nem kellett izzadniok a' régieknek, 's mellyek most elengedhetetlen kie- 

 gészítő részei egy, nevének megfelelni kívánó, históriai mívnek. Cso- 

 da-e tehát, ha ennyi különböző, a' régiektől egészen vagy részben mel- 

 lőzött tárgyakat kellvén az ujaknak előterjeszteniök dolgozataikban, sem 

 egységet hozni ezekbe, sem általában olly szívhez szólókká tenni mü- 

 veiket, nem olly könnyű, minta' régieknek ? Csoda-e, ha ezen, több- 

 nyire elvont, száraz dolgokkal foglalkodva, ritkábban találhatók: va- 



