VII. 

 n. ENDRE KIRÁLF ADOMÁNYLEVELE ÉS PECSÉTÉ 



MCCXXII-BŐI,. 



KÖZLI 

 LUCZENBACHER JÁNOS RT. 



A. hív képmásban ide mellékelt, mind épsége 's szép irása, mind, és 

 főkép arany- és lángszinű sodrott selyemről függő megbarnult fehérviasz 

 pecsété miatt nevezetes; a' tatárjárás előtti külténél fogva pedig nagy rit- 

 kaságii"), iróhártyán költ oklevél' eredetiét, Ostfy Lajos kiildé, Nemes 

 Sámuel által, használat végett, a' m. academiának. Ebben II. Endre ki- 

 rályunk, nem ügyelvén arra, hogy a' várhoz tartoző birtok sz. István' 

 törvénye szerint*") el nem vala idegeníthető, Moglocha (most Mag- 

 locza) nevű Sopronvár' földét Osl, vagy Osth nemzetségnek ajándékoz- 

 za, mellynek határait a' mostani Győr megyében keblezett Markot á- 

 tól kezdve, valamclly posványon (vagy uszványon, mert ösvény nem 

 stagnum) keresztül, Barbacs, Sárkány és B e ne (?)**) közé helyzi. 



•) Az 1241. és 1242ki tatár dúlás fogyasztá meg leginkább régiebb okleveleinket. 

 lY. Béla (1235 — 1270) az egri jiüspökségröl beszéli: „Per Tartaroruin rabiéin 



— ecclesia Agriensis funditus , et in totó exstitit destructa , et couibu- 



sta, bonis omnibus ipsius ecciesiae, et í^raW/e^m sanctorura Regum super pos- 

 sessionibus et libertatibus emanatis , ablatis penitus et comhitlis.^^ (Pray» Spe- 

 cimen Hierarchiáé. I. p. 197.) Ugyanaz a' jászói szerzetesek' okleveleiről mond- 

 ja: In fornacis fervore furor supradictorum impiorara succendissel." (Katona, 

 Hist. Crit. VI. p. 227.) 



") Lib. II. c. 6. 35. 



**•) 1230ban néhány helység a' Fertőbe sülyedt (Schoenvisner Antiqu. et Hist. Sa- 



bariens. Festini, 1791. 4. 252. 1. 

 M. r. T. ÉVK. v. 2. 25 



