A HADTUDOMÁNYOK ÉLETBE HATÓ FONTOSSÁGÁnÓL. 233 



politicai élete csak addig fog tartani, mig azt egy, a' hűbér' bilincsei- 

 ből már kiszabadult hatalomnak megkímélni tetszik. Mert mint a' dol- 

 gok jelenleg állnak, a' haderénytelen, aránylag csekély számú szabadékos 

 osztály, saját érdeke' harczát kivívni nem képes, a' nagy tömegnek pedig 

 idegen ügyben forró részt venni józan oka nincsen. 



A' középkor' sűrű homálya lassanként elenyészett, a' tudományok' 

 ege új fényre kezde derülni. A' tűzfegyverek' használásának általános el- 

 terjedése a' testi erő' egyedül-uralkodásának véget vetett, egyszersmind a' 

 hadmesterség' előbbi rendszerét alapostul felfordította, 's új formákba ön- 

 tötte. A' lőpor' erején alapult új had mesterség felette szövevényes levén, 

 megtanulására nagy szorgalom, hosszú idő, folytonos gyakorlás, ügyes 

 mozgékonyság kivántatott ; ennél fogva a' mozogliadan pánczélos lovag- 

 rend, valamint a' hirtelen összcszedett-vedett tudatlan népcsoport hadi 

 czélokra hasznavehetlenné lön. Új testületről kellé tehát gondoskodni , 

 mell3'nek foglalatossága kizárólag fegyvergyakorlat, rendeltetése hadvise- 

 lés legyen. 



így keletkeztek az álló armadák. 



Ettől fogva a' hadtudományok' müvelésének sem szünete sem ha- 

 tára nem volt. A' hadsereg' összeszerkesztése' , táplálása', ruházásának 

 módszere; a' tactica' egész köre; az ágyúzás, várépités, várvívás és vé- 

 delmezés, tábori sánczolás és hidalkotás' mestersége; a' földszin' ter- 

 mészetének kinyomozása , lerajzolása , tacticai czélokra használása ; szó- 

 val: minden, mi csak a' hadakozás' folyamatjára közel vagy távolabbi 

 behatással bir, tudományos vizsgálat alá vétetett, szilárd elvekre alapí- 

 tatott, rendszeres formákba szorítatott: ugy, hogy a' 18-dik század' vé- 

 ge felé azt kellé vala gondolni, hogy a' hadtudományt és mesterséget már 

 lehetetlen a' tökély' még felsőbb fokára emelni, mint a' mellyen akkor 

 állottak. 



De az akkori közvélemény ebbeli hiedelmében igen csalatkozott. 

 Mert a' szóban forgó hosszú időszak alatt, melly a' 16-ik század' közepé- 

 től szinte a' 18-dik század' végéig terjed, a' hadmesterségnek mindig 

 volt valami fájós oldala, valami belső lényeges hibája, mit az időkor, 

 vagy tudományos elbizottságában nem méltányolt, vagy a' min, a' hűbé- 

 ri rendszer' mindegyre uralkodó befolyása miatt, nem segíthetett. 



