AZ ÖRÖKSÉGI JÓSZÁGOK RÓr,. 287 



lulajdonképen csupán csak a' jőszágszerzőnek törvényes ágybdl szüle- 

 tett fiai értetnek ; törvényeinkben néhol , nevezet szerint hárm. töiv. I. 

 részének 21dik ezimjében, az örökségi jószág, bonum haereditarium , 

 nevezet férfiágra kirekesztőleg szálló jószágot jelent — „si Regia Maiestas 

 aut quispiam Doininoruin vei Nobiliuni ius aliquod possessionariiim — 

 tum pro servitiorum exhibitione — tum verő pro certa pecuniarum sum- 

 ma — simul cuipiam perpetuo contulcrit, et inseripserit, — virilem so- 

 lummodo sexum concernit, eo quod a radice acquisitionis haeredi- 

 tarium, et tiou empíitium jits esse comprobalur"; jóllehet Verboczy egyéb- 

 ként, jelesen az I. rész. 29dik ez. 3dik, és S8dik ez. 2dik §-ában, az 

 adományi örökjószágokat, midó'a leányágra szállók, reájok nézve is 

 örökségi jószágoknak nevezi, sót e' nevezetet I. rész. 102dik czínije" 

 2dik §-ának tanúsága szerint — „qui per iura haereditaria uxori suae 

 cupit complacere, studeat nomen eius in emtionis et fassiouis serié po- 

 nere", — az örökvallás mellett pénzen vett jószágoknak is tulajdonítja. 

 Végre 



4) Néha az örökségi jószág nevezet törvényeinkben a' nemzetsé- 

 get eredetileg 's nem más nemzetség' jusánál fogvást, illető jószágokat 

 jelenti, a' mint ezt hárm. törv. 1. rész. SSdik czlmje tanúsítja. Itt t. i. örök- 

 ségi jószágok alatt csupán azon férfiágra szálló jószágok értetnek, mely- 

 lyekből leányi negyed jár — „jus quartalitium est jus possessionariuni 

 puellis et mulieribus, de bonis ac iuribus paternis haereditariis, in signuni 

 parentelae propagationis — deputatiim"; már pedig, mivelhogj- hárm. 

 törv. I. részének 6dik czímje a' leányi negyed' megtörtént kiadásáról 

 szóló nyugtatványt a' nemesség' bebizonyítására elégségesnek mondja, le- 

 ányi negyed egyedül csak nemesítő jószágszerzés vagy is királyi adomány 

 mellett nyert , következőleg ollyan jószágokból jár , mellyek a' nemzet- 

 séget eredetileg illetik. — És nem alaptalanul lehet állítani: hogy az 

 örökségi jószág, bonum haereditarium , nevezet eleintén ezen mellékje- 

 lentéssel átalánosan bírt. Tanúsítja ezt Erzsébet királynénak már fenn 

 (e. §.) említett 1282diki levele, mellyben az mondatik: hogy Podgorya, 

 jóllehet pénzen vett föld, még is jog és országos bevett szokás szerint 

 örökségi földnek, terra haereditaria, tartatik, — a' mi világos jelül 

 szolgál arra: hogy tulajdonképen csak a nemzetséget eredetileg illető, 



