294 V. TüRVÉNYTUDOMÁPÍY-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



Mint tanítatolt legyen a' hazai jog, Zelenay Jánosnak a' nagyszombati 

 academiában magyar törvénytanítónak a' helytartó tanács' elejébe 1766. 

 április' 29én terjesztett előadásából láthatni: „praelectiones juris patrii 

 privati — így ír — dictabant ad calamum, et menses ad invicem alter- 

 nabant, ita quod omnem alterum mensem liberum et vacantem habuerint 



privatonim processuum promotioni deseruientem. Auditores utrius- 



que patrii professoris erant iidem propter alternationem , cursus juris ve- 

 rő sub theoretico durabant annis quindecim , sxib practico atitem annis 

 duodecim: unde vix aliquis auditorum integrum cursum terminavit, con- 

 sequentcr auditores numerabantur ad summum 20 aut 25 sub utroque, 

 et illi a potiore philosophi aut casistae simul." ■ — Ennyit a' becses isko- 

 lai rendszer' jellemzésére. Lássuk most a' magyar jog' literaturáját. Két 

 nevet kell itt említenem, Szegedyt és Huszthyt. Az utóbbinak munkája, 

 gyakorlatos oldalát illetőleg, nem ininden didacticai érdem nélküli, de 

 theoriája brutális, mint társáé a' bú'ntetó-jogban, Bodó Mátyásé. Jelesebb 

 jogképességgel bírt Szegedy. Az újabb időkben, midőn a' magyar jogot 

 ollyannak tekintetik commenlátorai, mellynek egyéb jogokban egyáltal- 

 jában semmi előzményei, 's külön egyébbel semmi kapcsai, valóságos 

 visszalépést tettünk annyiban, mennyiben törvényeink' magyarázatában 

 Kittonichtól Szegedyig a' római és egyházi jogra folytonosak a' hivatko- 

 zások. Hogy ezt az ügy' és tárgyak' természete cgyiránt követeié, arról 

 ii' hármas könyv' felüleges ismerete sem hagy kételkednünk, miután lát- 

 juk , niiképen Verbőczinél nem egy tárgyra nézve , világos onnan a' kiin- 

 dulás. Hogy a' históriai oldaltól elvonva must a' római és egyházi jog' 

 helyébe az igenleges jog' philosophiája volna léptetendő, tagadhatatlan, 

 's hogy ez nem történik, tudjuk, mert első dogmaticusaink az okozatnál 

 nem szoktak emlékezni az okról. Különös, de való, hogy Szegedy' ty- 

 rociniuma és rubricái , mellyek száz 's néhány évvel ezelőtt jelentek meg, 

 tudományosság' tekintetében épen nem állanak allantabb fokon nap- 

 jaink' commentátorainál. A' rendszer' egjszerüsítése körül tétettek elő- 

 lépések; a' históriai tudomány' haladásával haladott ez, vagy ama' tör- 

 vényczikkely' hermeneuticája is ; a' diplomatica — mert ez csak ugyan 

 továbbra vitetett, mintsem hol azt az „assertor libertatis hungaricae An- 

 dreas H." irója hagyá vala — fényt árasztott erre 's amarra: de ez aztán 



