xin. 



A' HÁZASSÁGI TÖRVÉNYEK', SZERTARTÁSOK' 



'S VISZONYOK' SZEMLÉJE. 



OLVASTA, 



a' X-D. köz ülésben, NOV. XXIV. M. D. CCC. XXX. IX. 

 SZTROKAY ANTAL RT. 



iVzon társascígról szólok, melly, ha salaktól mentesítve a' tercmttf által 

 rendelt iránynak megfelel, nemcsak az egyes családoknak boldogságát 

 es/küzli, hanem a' hazának, honalkatnak 's nemzeti virágzásnak is 

 hatalmas emeltyűjéül szolgál, 's az egyéneket a' megelégedés' jótékony- 

 ságával áldja , velük az élet' pályáján mennyei gyönyöröket éldeltet. 

 Azon társaság a' házasságban találtatik fel, melly, mint fentebb mondám, 

 csak úg)' boldogíthat, ha mikint az arany, külön válva a' salaktól, ma- 

 ga teljes becsében és érvényességében diszeskedik; ellenben ha a' viszálj' 

 's meghasonlás' ármánya annak viszonyaiba ártékony mirigyet vegyít, 

 minden nyomorúság' kútfejévé, az élet' örömeit nyomasztó vázzá, 's 

 annak kellemeit elduló kalózzá leszen. Nem csoda tehát, ha e' tárgy jeles 

 elméknek komoly vitatásokra nynjta minden időben okot 's alkalmat. 

 A' hajdankor' bölcse, Socrates, a' házassági boldogságnak részese — no- 

 ha sok rósz közül a' legkisebbiket választá — maga sem lehetvén, 's a' 

 házasulandókat figyelmeztetni akarván, a' házasságot a' halászathoz ha- 

 sonlította, mellynél a' szabad halak a' háló körül játszadoznak, s bebe- 

 menni szándékoznak^ mellyek pedig benne vágynak, szabadulni töreked- 

 nek. — De minden illyes hasonlltgatások' daczára is ezen kis társa- 

 ság, melly a' nagyobbnak, sőt az egésznek alaj)ja , a' jelenkornak egye- 



