324 V. TÖRV'ÉNYTUDOMÁNY-OSZTÁL^T ÉRTEKEZÉSEK. 



Onnét vagyon, hogy mind a' gürüg, mind a' római törvények, 

 szertartások és viszonyok a' házassági tárgyakra nézve a' fentebb mon- 

 dottakhoz hasonlítanak. A' most nevezett nemzeteknél is megkivántatott, 

 különösen az at^^ai hatalom alatti gyermekeknek házassága' türvényesi- 

 tésére, az atyáknak megegyezése, 's a' házasulandó feleknek kölcsönös 

 akarata '). A' zsidóknál, mint fentebb előadtuk, az isteni parancs" 

 betöltése szolgált a' házasodásra ösztönül. A' görögöknél és rómaiaknál 

 némi kiváltságok és szabadalmakkali kecsegtetés, néha pedig büntetés' 

 's megrovatás' fenyitéke által kellett a' házaséletet eszközölni, 's a' nő- 

 telen életet gyéríteni -). Augustus a' nőtelenséget büntette, a házaséle- 

 tet 's a gyermekek* számát jutalmazta. Papius és Poppaeus consulok e' 

 tárgyra nézve törvényt hoztak, mellyhez az utóbb hozatott házassági 

 törvények is alkalmazvák. A' nőtelen életet követőknek Lacedaemonban 

 tél' közepén mezítláb kellelt a köztéren megjelenni, 's a' nyilvános látvány- 

 játékoktól ellenni. — Rómában az erkölcsőrök megfeddették a' nőtelen 

 életüeket , 's hivatalkeresésben a' házasoknak azok előtt elsőség adatott. 

 A' társaséletben is az nyert legnagyobb megkülönböztetést, kinek leg- 

 több gyermeke volt. Valamint Móses' törvényei meg nem engedték az 

 akárkiveli szabadon házasságra léphetést , ügy a' rómaiaknál is izi, nem- 

 zeti , rokoni és rangi tilalmak léteztek. Noha Július' Papius' és Pop- 

 paeus' törvényei a' nőtelenséget kárhoztatták, 's a házaséletnek kedvez- 

 tek, még sem engedték meg római polgárnak akárkivel házasságra lépni. 

 Nálok a római polgár csak római polgárnőt — , valamint a' görögöknél 

 is a' görög polgár csak görög polgárnőt vehetett. Ha római polgár lati- 

 nus sorsút, vagy idegent akart nőül venni, azt csak engedelemkinyerés 

 mellett tehette. A' fattyú gyermekek nálok is , mint a' zsidóknál , any- 

 jok' sorsát követték , valamint szinte minden törvény elleni összekelé- 

 sekben is a' magzat mindig annak sorsát követte, ki szülői küzűl leg- 

 alantiabb állapotú volt. Ha római polgár idegennel kelt össze, nem tar- 

 tatott házasságnak, hanem csak együttélésnek, 's a magzat idegenbeli- 

 nek tekintetett. Családi rangra is volt ügyelet, p. o. tanácsnok' leánya. 



') Dig. libr. I. tit. 5., Dig. libr. XXII. tit. 2., Musaeus v. 179. 

 =) Liv. Ei.itoin. libr. LIX., Dión. lib. XLIII. 56., Gell. libr. I. c. 6., Plin. Epist. 16. libr. 

 VII. Gravina Tom. II. §. 36—51. , Horat. Carm. Sec, 17—20. 



