A HÁZASSÁGI TÖRVÉNYEK , SZERTAHTÁSOK' 's VISZONYOr' SZEMi^ÉJE. 327 



Hetét , 's tartott az asszonyra nézve ötven , a' férfiúra nézve pedig hatvan 

 esztendős korig. Házasságra lépéskor nyilván be kellett jegyeztetni, 

 hogy gyermeknemzés végett kelnek össze. Valerius Maximus ') azt 

 Írja: Augustus császár két öreg' házasságra léptét, mivel gyermeknem- 

 zésre alkalmatlanok voltak, megsemmisítette 's a' férjtől a' jegyet vissza- 

 vétette. Süt a' másodszori férjhez menés szabad volt ugyan , de bujaság' 

 gyanújával rovatott. Bort inni nem volt szabad a' római asszonyoknak , 

 's ha bornem iszák-e? annak megtudása végett a' rokonokat meg kellett 

 csókolniok, mellybol utóbb az a' visszaélés következett, hogy az asz- 

 szonyok magoknak kelletinél több rokont tartottak, hogy csókjaikat 

 többeknek oszthassák -). 



A' görögöknél 's rómaiaknál is voltak vérségizi tilalmak. A' fel- 

 alá menő vonalon végtelenül meg volt tiltva a' házasság. Az oldalagos 

 vonalon azon izek tiltvák, mellyek Justinianus' oktatásai' első könyvé- 

 nek tizedik czimében kijeleltettek. Valamint a' római , úgy az egyházi 

 jog ') is egykor hasonlóan mind atyai mind anyai részről hét izet tiltott 

 meg, azt adván okúi, hogy azontúl a' vérségnek már emlékezete sem 

 lehet. A' vérségizek' tiltása azonban minden nemzetnél időről időre 

 változott. Tacitus azt mondja '), hogy idejében feltetszóvolt, ha test- 

 vér testvérnek leányát feleségül vette , noha más nemzeteknél szo- 

 kásban volt. — De a' legrégiebb időben a' rómaiaknál sem lehetett ez 

 olly nagy ritkaság, mint Tacitus' idéztem szavai után gondolhatná az em- 

 ber. Mert Livius azon beszédében, mit Ligustinus' személyzetében ir, 

 ellenkezőt nyilvánít, mondván: „midőn a' házasodhatási kort elértem, 

 az atyám öntestvére' leányát adta nekem feleségiíl" ')• 



Solon Athenaeben az egyhasiaknak , t. i. egy anyától valóknak, a' 

 házasságot megtiltotta, az egy atyától, de más anyától szülötteknek pe- 

 dig megengedte. Lycurgus azonban más elvektől vezéreltetve, hason 



') Valér. Max. Libr. VII. c. 7. J. 4. 

 ') Propert. Libr. II. Elég. C. v. 7. 

 ') Cod. Libr. V. tit. 4. leg. 17. 

 •) Tac. Annál. XII. c. 6. 

 '; Liv. XLII. c. 34. 



