332 V. TÖRVÉN YTÜDOMÁNY-OSZTÁLYI ÉRTEKEZÉSEK. 



egy sem történt. Első volt Spurius Carvilius, ki nejétől meddősége mi- 

 att elvált. A' ki , ámbár úgy látszik hogy helyes oka voft , még is ebbeli 

 cselekedetéért sokaktól megrovatott, sőt az erkulcsőrük előtt is kényte- 

 len volt megesküdni arra, hogy csupán csak nemzhetés' okáért követte 

 cl azon elválást. Rómában hajdan férjengesztelő istennének temploma 

 létezett, a' hová viszálkodás' esetében a' házastársak bemenvén, onnét 

 jobbára egymással kibékülve tértek haza; melly kürülállás és áhítatos 

 intézet is segéd eszköz lőn akkoriban az elválások' gyérítésérc. A' sok- 

 nőséget Július Caesar ismét vissza akadta hozni Rómába '). Antonius 

 harmadfőnök két nős volt. 



A' fentebb előadottakból nyilván láthattuk a földteke' hajdani tu- 

 dományos és előkelő nemzeteinek házassági viszonyait. De, azon idejű 

 jeles irók' nyomai után , szükséges szemlére vennünk némelly kevésbbé 

 mivelt népeknek is abbeli nevezetes szertartásait 's érdekes gyakorlatait. 

 Ezek közé méltán tartoznak a' régi németek, kikről e' tárgyra nézve Ta- 

 citus azt Írja, hogy a' zordonabb népek közül majd egyedül magok azok, 

 kik egynőségben élnek, kivételül tekintvén azon keveseket, kik közöt- 

 tük nem nemzési vágyból , h^nem fénypazarlásból vesznek több feleséget. 

 Férjeiktől nem pénzt kapnak jegybe, hanem ökröket, lovakat, vértet, 

 's fegyvereket, annak jeléül, hogy a' nők tartoznak jóban roszban fér- 

 jeikkel egyaránt osztozni, veszély"s nyomorúság' idején szinte úgy helyt- 

 állani, mint boldog napokon 's békeidőn a' közös örömet is együtt él- 

 vezik, — Nálok tehát a' jegyadás megfordítva volt, 's nem az asszony 

 adta azt férjenek, mint a' rómaiknál szokásban volt, hanem a' férfi az 

 ő jegyesének. Július Caesar =) pedig a' németekről azt jegyzi meg, hogy 

 nálok húsz éves kor előtt az iQunak szemtelenség volt asszonyi személy- 

 lyel ismeretségben lenni. 



A' thrákoknál a' születés gyászos volt, az új szülöttet a' szülők 

 sirva fogadták, ellenben halál' esetén vigadtak =). Ugyan azok becsület- 

 nek 's előkelőségnek tartják a' soknőséget, sőt a' férjek kérkedtek ne- 

 jeik' számával. Tiszta életök' legremekebb kitüntetésének tartaték az asz- 



*) Suet. in Jul. Caes. cap. 52. 



») Jul. Caes. De Bell. Gall. libr. VI. c. 21. 



^) Solious cap. 13. 35. 43. 



