a' BÍaÁKRÓr, 's bíráskodásról ÁI,TAr,ÁBAN. 361 



ga, a' csupa testi rlolgokiiál csaku^van nemesebb búiiásl is érdemelvén: 

 hátraii úllitliatjiik, hogy a' biriíiiak minden Toglalatussága még itt nem 

 végződik. Sot ezt tenni annál szükségesebb, mivclliog\ bármilly korlá- 

 tokat vonjon is a' törvényszerűség a' bir<W és végrehajttíi liatalinak kiizé; 

 de azt, hogy a' bíró tül)bn) irc végrehajtója is Ítéletének, 's ennek tör- 

 vényeink szerint is Jcnnie keli, feledni szintúgy nem lehet, miként a' 

 bírói Ítéleten való megnyugvás levén a* végrehajtásnak legsimább ulja, 

 's a' sikernek legszerencsésb oszközlójc, hogy: a' nionnvire lebot , a bi- 

 tónak a* feleket ítéletének helyes voltáról vagy legalább torvényszerüsé- 

 géról meggyőzni kívánatos, annak, ki nem csak földi birtokot akar íté- 

 letekkel szétdarabolni, hanem nyugalmas sziveket nyerni is törekedik, 

 szemei clól elveszteni lehetetlen. 



'S ez utóbbira nézve azt, hogy a' bíró ítéletét 's tekintve né/eteii 

 ne csak szárazon dobja elő, azután ]>edig hunyászkodva hallgató ügyesei- 

 nek mintegy sarkon megfordulva leendő elmenést hatalmas szempillan- 

 tással parancsoljon, hanem mint ember az emberhez— tagadni nen> lehet 

 Jiogy mintegy mennyel fénynyel körzött magasabb polczáról, emberien 

 lelépve — közelítsen, 's az egész kérdés' mibenlétét kivált az együgyűek- 

 nek lehetőségig több oldalról elejökbe állítni , a' tett' netaláni helytelen- 

 ségét minél egyszerűbb 's értelmesebb móddal, 's úgy mondva kivel kivel 

 » maga nyelvén megértetni és így a' tárgyat, mintegy magával az 

 űgyesbajossal megismertetni 's bíráltatni, fáradságát ne sajnálja. 'S ki 

 .^-'Zt haszontalan időtöltésnek nevezni elég alacsony lelkű, ki ezen, lehet 

 ntondani nem könnyű, munkától viszolyogni elég gyáva, ki Illyésben 

 nem gyönyörködni elég érzéketlen, ki még ílly, a' bíróhoz zúgolódva 

 hement, 's attól nyugodva kijött ügyest látni szerencsés nem lehetett: 

 kis tőkének legnagyobb uzsoráját soha nem szedheté ; illyen a' hivatalos 

 eljárás' valóságos kelleméről soha nem beszélhet. 



Hogy pedig a már említettem végrehajtás, mint az itéirti'k' való- 

 ságos czélja, minél bizonyosabban létre jöhessen, erre nénieli) , lehet 

 mondani, nemleges megkivántatóságon kívül, mint például: a biru- 

 aimélkűl , hogy magát valami isteni lénynek tartván , embertársai fölött 

 felpöffeszkedjék, szernél} esen illedelmes, tisztes, sőt bizonyos határig 

 komoly magaviseletével, mellyben annyit mind különben mind embernek 



