a' bírákról 's bíráskodásról általában. 36;{ 



ható türvénytól clválliatlan, és ettől szolgailag függő, de egyébiránt iste- 

 ni 's emberi törvények szerint szabadnak lenni kellő bírói függetlenség 

 „a' polgári társaságoknak szintúgy egyik legféltőbb kincse; mint bizo- 

 nyos egy elmés tudósnak megjegyezése szerint az is, hogy „a' türvény- 

 lől független bírák olly léghajósokhoz hasonlítnak , kik siránkozök közt 

 szállnak fél a' magasra, 's Illyéseknek vége többnyire a' magasróli lebu- 

 kás levén, akkor is tőlök, mint szörnyetegektől, az emberek irtózva 

 elszaladnak." De hogy ezen törvényszerű bírói függetlenség fenállhasson, 

 arra mindenek előtt szükségkép' megkívántatik: 



1. Hogy a' bíró belsőleg jeles legyen; miről kezeskedik, ha az 

 már mint ember is derék, és még azonkívül elég bizonyos önállásu. 

 Vagyis, hogy az ne csupán jó szivű vagy egyedül jő eszű, hanem mind 

 keltő, egyszersmind becsületes, igazságszerctő, részrehajlatlan , munkás^ 

 kevélységet és hizelgést egyformán kerülő — nagy szenvedelmek nélküli, 

 különösen nem játékos vagy iszákos, komorság nélküli komoly, széles- 

 ség nélküli eleven, gyávaság nélküli szelíd, gőg nélküli magába zárkó- 

 zó, emberictlenség nélküli szigorú, csapodárság nélküli szíves, önbe- 

 csületességébe bizakodható, csupán bíró és nem más — levén : bírjon azon 

 nemes érzettel, melly külső támaszokra nem szorulva, egyedül istené- 

 nek, 's ennek benne hallható szava' — lelkisméretének — sugallásit kö- 

 vetvén, 's ezek előtti számadástól, mellyel tudja hogy ki sem kerülhet, 

 soha nem rettegvén , saját belső erejében keresi 's meg is találja fenállá- 

 sát. — Minek ismét legbiztosabb eszküzlője a' 



a) Felvilágosodott ész, és jó szív nyújtotta tiszta lelküség, melly 

 azt, hogy az elejébe adott ügy a' szent igazsággal, 's azon törvényekkel, 

 mellyek ő elébe ítéletei' sinormértékeűl szabvák, minden legkisebb ré- 

 szein mennyire egyezzen meg, vagy különbözzék; és így az ügyesek' 

 mindegyikének, a' kinekkinek magáét kiosztani rendelő, 's ezért már 

 a görögöknél a' vt/jsiv-hől származott ro/wos-nak, a' törvénynek, egyenes 

 rendelése szerint, az igazság', szentségtörés nélkül megtoldhatlan , 's ki- 

 sebbíthetlen , részleteiből mennyi járjon? vagy is a' rómaiak' nyelvén 

 szólva rectum-ot, a' németekéhez képest Recht-ct, a' magyar gyönyörű 

 kifejezés szerint pedig annyi jogot, mennyi igaza van, mint kelljen féle- 

 lem 's reménység, ígéret 's adomány, szeretetés gyűlölség, személy vá- 



M. I'. T. ÉVK. V. 1. 4G 



