A TERMÉSZETTANI KSZTANRÓL. .19;* 



által fejtcgcttctctt, magába, még pedig élctmüvescn (organice), fülvegj c. 

 Mindezen egyes ideákat életben i'igy mint tiidumún\ buu , korszelle- 

 meknek mundlialjuk, mell) ek az iirOk gondviselés' vagy áUalán^'egji-s 

 oldalait teszik, ezen általány egyetemi ideájában íisszeolvadván. 



Az emberiséget egyes nemzetek 's ezeket egyes individuiinink te- 

 szik. Bár végetlenúi különböző körüket találjunk is ezeknek munkássá- 

 gaiban: kell még is, így vagyok meggyőződve, valami köznek, egyete- 

 minek lenni, mellyen ezek munkálkodnak, 's ez egyetemi kincs, hitem 

 szerint, az örök igazság' folyvást mélyebben és mélyebben fölfogásában 

 áll. Ezen lij ideák lépcsőnként s a' kifejlés' szükségessége szerint min- 

 dig akkor állnak elő, mikor, az irás szerint, az idő' teljessége eljött, 

 azaz mikor az ész azon általány' egy bizonyos oldalát felfogván, egy má- 

 siknak elfogadására készen állott. Kitűnő lángelmékre, minden ösmere- 

 teket összefogó óriási talentumokra bizatik az líj ideának kimondása , s 

 ennek az emberiség' conservativ osztálya legközelebb ellenszegült. De ha 

 sikerül is ennek az, hogy az új idea' missionariusát megfeszítse, nem 

 fog sikerülni ezen hirdetett tudomány' megfeszítése is; sőt a' legtüzosebl) 

 ellenkezések 's viták csak minden oldalainak kifejtésére szolgálván, utóbb 

 ineggátolhatlanúl ennek lobogója után menend a* tudományos emberiség. 

 Hlyen új idea korunkban a' természet-ész tan' (természet-philosophia) 

 ideája. Nagyok c' természet-észtan elleni szegülések és erősek (nem any- 

 nyira a' philosophus mint a' physicus világ' részéről) ; ezért, úgy hiszem, 

 nem lesz korszerűtlen itt, midőn a Tekintetes Társaság' választása által 

 kimutatott székemet elfoglalni szerencsés vagyok, röviden e' kérdésről 

 értekeznem „mi fontossága van a' természet-észtannak a' természeti tudo- 

 mányokra nézve , mellyek azon okok, mellyek e' szempontb(íl a' termé- 

 szet-észtannak nem gondolatlan elvetését hanem az ahozi minél szorosabb 

 csatlakozást kívánják." 



I. Fontos a' természeti tudományokra nézve a' természet-észtan, ha 

 a' tudományok' egységét meggondoljuk. A' tudományokat olly formán 

 kell vennünk, mint azon sokfelét, mellyel e' világban látunk — csak egy az, 

 melly itt elevenít mindent — , vagy olly formán mint az emberi lelket, 

 mellyel, bár benne az értelmet, észt, önkényt, szenvedélyt, akaratot, 

 képzelmet (phantasiát) emlékező tehetséget 'slb. megkülönböztetjük is. 



