A TERMÉSZETTANI ÉSZTANRÓL. 395 



lát a' teinicszet-észtaii teve tárgyává. A' tapasztalati Jegyeket csak tapasz- 

 talati úton — nagyítóüvegek , tovacsők, bonczkések 'stb. által , ellenben 

 a' mindenes oldalt csak mindenes úton, tehát elmélyedés, gondolkozás 

 által kutathatni ki ; miből kitetszik , hogy e' két tudomány egymás' szá- 

 mára dolgozik 's a' kettó' képezhet csak olly egészet, melly az emberi 

 ész kivánalmainak megfelel. Már ha igaz az, hogy az emberi lélek va- 

 lóságot kíván, 's az álmok a' magán kívül levő lélek' állapotába tartoz- 

 nak: természetes, hogy sem a' szemlélet', sem a' tapasztalati vizsgálat' 

 saját eredményeivel meg nem elégedhetik. A' minthogy ez emberi lélek' 

 természetéből önkényt folyó meg-nem-elégedés világosan mutatkozik a' 

 tapiisztalatí természeti tudományokon. Ugyan is, nincs egyetlenegy tapasz- 

 talati természettudomány is, melly koréhez sajátképen tartozó üsmere- 

 tekkel beelégednék — ; nem áll meg ott, hogy az egyenkénti tapasztala- 

 tokat elősorolja, hanem elvonódás' 's figyelés' (abstractio et reflexió) utján 

 teremt mindeneseket, erőket, törvényeket, szóval: fogalmakat, niellyek 

 már nem a' tapasztalati vizsgálatok , hanem az ezeken fölül álló szemléle- 

 teknek szülemén} eí. így lettek például a' természettanban a' súly, hév, 

 fény, villanyerok; így származtak a' világosság' lényegének, szinesületé- 

 nek, gönczülösségének elméletei, mellyek mind a' mellett is, hogy a' 

 physicus világ a' speculatíonak olly kíbékélhelien ellensége, a' tapaszta- 

 lati természettan' műhelyében készültek. — Valljon mit csinál a' természet- 

 észtan ez elvont mindenesekkel? Ezeket érdemök szerint méilányolja , 

 következőleg, ha valók azok, elfogadja, 's fölülről lefelé szálló fogalmi 

 élő rendszerében azoknak igaz helyét, állagát (substantiáját) kimutatja. 



Láthatni ezekből, hogy a' természet-észtan messze van a' czéltól, 

 hogy a' természetben minden egyes tárgyat, egy fűszálat, vagy egy da- 

 rab kövecset 'stb. a' maga szükségességében csupa szemlélet által — mint 

 nevezik — deducáljon; 's ő egyenkéntiekkel nem foglal'kodhatík ; elég 

 ha azt bebizonyítja, hogy az egyenkéntiség' fogalma semmi létezőből 

 nem hibázhatik. E' szerint Krugnak a' természet-észtanhoz intézett 

 azon kívánsága, hogy az csak az ő irótollát vagy kalamárisát deducálja, 

 a' természet-észtan' fogalmának nem-értésében alapul. E' nem-értés vagy 

 félreértés oka annak is, hogy sokan a' természet-észtan' magas műveit phy- 

 sicai regényeknek tartják, mellyek a' természetet nem ösmerő szobatu- 



M. T. T. ÉVK. V. 2. 50 



