A TERMÉSZETTANI ÉSZTANRÓL. 397 



szer emlegetett alázatossúghoz folyamodnak , liogy az emberi és// korlá- 

 toltsága 's végcssége miatt ezek örök titkok maradandiiak eMttüiik. Mond- 

 hatlan szerencsétlennek tartanám az emberi észt, ba ez fáradságos vizs- 

 gálatainak végeredményéül illy kétségbe esett zérusra jutna; mondbatlan 

 szerencsétlennek a' vágy miatt, melly égeti 's őrükké ösztönzi keblünket; 

 de soha, soha a' képzclhetlen hosszú végetlenségben is kielégítésre nem 

 találhat : de, hála a' magasb lelkeknek ! a' henyeségre olly lágy párnákkal 

 kínálkozó alázatossági elv csak a' gyengébbeket n3'ugtatliatja n»eg, ellen- 

 ben a' csüggedetlen kitartása lángelmék kifogyhatatlan erővel látszanak 

 munkálkodni, a' gyümülcstclennek hirdetett pályán, lelkesülten azon erős 

 hittói, hogy ha van keblünkben vágy, kell ugyan ott eszközüknek is 

 lenni az ürük igazság' kikeresésére. 



Világosításiil el kell itt mondanom a' természettan' némeily kép- 

 telenségeit. Az eloszthatóság a' testek' küztulajdonságának tarlatik. 

 Ez eloszthatóságot sokan végtelenül folytathatónak , de a' tapasztalati 

 természettan végesnek tartja, mondván, hogy az elosztás' folyamatában 

 végre olly parányokra találnánk, mellyek, a' bennük levó' végetlen nagy 

 vonzerő miatt, teljesen elválaszthatlanok lennének! E' véges kis részecskét 

 (inoiccul=) parány nak nevezik. Fülvevén például a' konyhasót, en- 

 nek parányait a' bennük lakó végetlen nagy vonzezd miatt többé elvágni 

 nem lehet; ellenben a' parán3'okat egymástól, minthog}' ezeket véges erő 

 tartja egyben, igenis. Már, kérdem, konyhasó-részecskék-e ezen parányok? 

 ha igen, akkor szint' azon tulajdonsággal tartoznak bírni, mint maga a' 

 sódarab. Úgyde, ebben a' vonzerő véges, tehát végesnek kell lenni a' pa- 

 rányokban is. Ha pedig más tulajdonságok van a' parányoknak, mint 

 van a' nevezett sótőmegnek : akkor miként lehetne azt képzelni , hogy 

 az egészet tevő műszeres részek más tulajdonsággal bírjanak , mint az 

 egész maga? — lía pedig csakugyan végetlen nagy az ezen parányokba- 

 ni vonzerő, úgy ollyannak kell lenni magában a' nagy sódarabban is. 

 Mondják, hogy a' parányok , a' hány az egyszerű test , vagy elem, any- 

 nyi féle formával bírnak, miből egyenesen következik, hogy a' fölvett 

 konyhasó' parányai is két külünbüző kristálytermetben tartoznak előáll- 

 ni, ügyminta' züldeny' és szikeny' termeteiben. — De, kérdem, hogy' 

 férhet meg ez állítás a' ásvánvrajz' azon tanával , hogy egy ásvány' bel- 



50^ 



