igil- No. l8. NORDEUROPÆISKE ANNULATA POLYCHAETA. 39 



Forh. for 1865, pag. 190) P. hetgica. Ei heller blandt Danielssens og 

 Korens materiale foreligger nogen P. hypcrborca fra den sydligere kyst- 

 strækning. Den er kun funden i de nordlige landsdele, hvor den fore- 

 kommer meget almindelig. 



De rødbrunlige eller brungraa rør (pl. XXXVIII, iig. i) er ganske 

 svagt bøiede, mere tykvæggede, sammenkittede af grovere sandpartikler 

 etc. end P. auricomas, eller ofte opmurede af sandblandet ler og mudder. 

 De længste ror, jeg har maalt, var 65 mm., dyrene tilhørende samme 

 55, mm. 



Enkelte, selv temmelig store, exemplarer (40 — 45 mm.) havde kun 8 

 paleer paa hver side. Almindeligst forekom 12 — 14. 



P. belgica (Pall.). 

 (Pl. III, fig:. 9- 1 1.) 



Nereis cylindrica var. belgica; Pallas 1766. 



Pedinaria belgica; FLamarck 1818; Malmgren 1865, 1867; Malm 1874; Lenz 1878; Le- 

 vinsen 1883, 1893; BiDENKAP 1894; Grieg 1889; Nordgaard 1907. 



Hovedlap helrandet. Antal paleer optil 15 paa hver side. 

 Hudfolden under paleerne med takket rand. (2det segment paa 

 undersiden uden takker langs fremkanten omtrent som hos P. 

 Koreiii). Rygbersteknipper: 17 par. Krogbørstebærende bugpara- 

 podier: 13 par. Krogbørsterne seet forfra med 3( — 4) rækker 

 tænder, fra fladsiden med 7—8 store og en del meget smaa 

 tænder. Analpartiets forreste segmenter paa hver side med korte 

 forlængelser. Analkroge 6—12 paa hver side, store med kort, 

 kraftig, næsten ret spids. Analtungen oval, bredere end lang. 



Fra P. hvperborca skiller denne art sig væsentlig ved antallet af krog- 

 børstebærende bugparapodier og krogbørsternes og analkrogenes form. Anal- 

 krogene i et og samme knippe er meget ofte af betydelig forskjellig stør- 

 relse og deres antal varierer meget (6-12) efter exemplarernes størrelse. 

 Den ydre del, som rager frem af huden, ender oftest i en næsten ret spids, 

 hos hyperborea derimod noget krummet (pl. Ill, fig. 10). 



• Krogbørsterne (pl. III, fig. 11) er forsynet med 3 (muligens 4) rækker 

 tænder, hvilket allerede Lenz (1878) gjør opmerksom paa, ikke blot en 

 dobbelt række som af Levinsen (1883) anført. 



De brunlige, meget tyndvæggede rør er rette eller yderst ubetydelig 

 bøiede, sammensatte af klare sandpartikler, skalfragmenter etc. 



